Ухвала
 
22 квітня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 756/1608/19
провадження № 61-5636ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до Одинадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне територіальне управління юстиції в м. Києві, про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 02 квітня 2021 року звернувся засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
 
Частинами першою та другою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
 
З урахуванням вказаного вище, останнім днем касаційного оскарження постанови Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року(повний текст якої складено 02 березня 2021 року) було 01 квітня 2021 року.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовує тим, що повний текст судового рішення суду апеляційної інстанції було ним отримано 03 березня 2021 року, що підтверджується розпискою, що міститься у матеріалах справи.
 
Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності.
 
Перевірка дотримання строку на касаційне оскарження має істотне значення для вирішення питання про відкриття касаційного провадження.
 
Верховний Суд позбавлений можливості вирішити питання щодо поновлення строку на касаційне оскарження, оскільки станом на момент вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали справи відсутні у Верховному Суді. 
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати докази, що підтверджують отримання копії оскаржуваної постанови саме 03 березня 2021 року.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявникові строку для усунення недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 31 серпня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 лютого 2021 року залишити без руху до 21 травня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             І. Ю. Гулейков