Справа № 135/186/21 
Провадження № 33/801/336/2021
Категорія: 78 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошина Т. В.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 квітня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року про його притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

в с т а н о в и в:

Постановою судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн 00 к. з конфіскацією знарядь і засобів вчинення правопорушення, які є приватною власністю порушника, та незаконно добутих водних живих ресурсів за те, що 13 лютого 2021 року о 13 год 20 хв на р. Південний Буг поблизу м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_1 проводив вилов риби методом багріння за допомогою оснастки «Драч». В результаті чого виловив риби загальною вагою 1,1 кг, зокрема: плітка – 13 екземплярів, карась – 11 екземплярів, окунь – 1 екземпляр. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 3.15 Правил промислового, любительського рибальства та статей 27, 52-1 Закону України «Про тваринний світ». 
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року, а провадження у справі закрити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що він не здійснював вилов риби методом багріння, а ловив за допомогою блесни. Інспектори відділу рибоохоронного патруля провели його поверхневий огляд та огляд його речей без участі понятих. Після проведення огляду він викликав працівників поліції, проте здійснити з ними зустріч перешкоджали інспектори, які утримували його біля службового автомобіля. Надані до матеріалів справи фото, на яких зафіксовано засоби багріння, до нього ніякого відношення не мають. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на таке.
Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 000159 від 13 лютого 2021 року 13 лютого 2021 року о 13 год 20 хв на р. Південний Буг поблизу м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_1 проводив вилов риби методом багріння за допомогою оснастки «Драч». В результаті чого виловив риби загальною вагою 1,1 кг, зокрема: плітка – 13 екземплярів, карась – 11 екземплярів, окунь – 1 екземпляр. 
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення також підтверджується долученими до матеріалів справи фотознімками (а. с. 7, 8), на яких зафіксовано знаряддя вчинення правопорушення – оснастки «Драч» та виловлена ним риба з характерними слідами ушкоджень від застосування зазначеної оснастки. 
Відповідальність за частиною четвертою статті 85 КУпАП настає за грубе порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову).
Згідно з пунктом 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України 15 лютого 1999 року № 19, забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.
Отже, установивши, що  ОСОБА_1 проводив вилов риби методом багріння за допомогою оснастки «Драч», суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що  ОСОБА_1 здійснював вилов риби за допомогою блесни, здійснення інспекторами відділу рибоохоронного патруля незаконного поверхневого огляду  ОСОБА_1  і його речей та перешкоджання інспекторами в проведені зустрічі з працівниками поліції на увагу не заслуговують, тому що жодними доказами ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не підтверджені.
Натомість ОСОБА_1 підписав протокол без будь-яких застережень, а тому підстав вважати що він не погоджувався з його змістом не має.
Зміну позиції  ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційний суд вважає позицією його правомірного захисту, яка на кваліфікацію його дій не впливає.
За таких обставин апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни рішення.
На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, – 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 26 березня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                О. С. Панасюк