Справа № 748/417/21 	Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В. 	
Провадження № 33/4823/184/21 	  	
Категорія - ст.124 КУпАП                 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2021 року 	місто Чернігів	

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Селюха А.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року,  

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.  

Як встановив суд, 13 лютого 2021 року ОСОБА_1 об 11 год. 15 хв. на 23 км а/д Р-56 Чернігів – Пакуль – КПП Славутич, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. 
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що вказана постанова місцевого суду є незаконною та не ґрунтується на досліджених доказах. Вважає, що зіткнення транспортних засобів відбулось не в силу взаємного поперечного зближення транспортних засобів, а в силу того, що виявивши один одного він з водієм ОСОБА_2 вчинили по різному, а саме він застосував екстрене гальмування і відвернув праворуч, а водій ОСОБА_2 продовжив рух прямолінійно по його - ОСОБА_1 (для нього – ОСОБА_2 зустрічній) смузі руху, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу. Наведене підтвердили і допитані свідки, саме з приводу застосування ОСОБА_1 екстреного гальмування. Критичну оцінку зазначених показів вважає безпідставною. Також вважає, що суд дав невірну оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам. З показів ОСОБА_2 вбачається, що останній усвідомлював, що він рухався по зустрічній смузі руху. Вказує, що вказаний у протоколі факт завдання матеріальних збитків диспозицією ст.124 КУпАП не передбачений, тому вважає, що вказаний протокол не може бути належним та допустимим доказом. Таким чином вважає, що обставини ДТП були досліджені судом не в повній мірі. 

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, вважає що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а тому справа підлягає закриттю. Вказав, що автомобіль під його керуванням рухався по своїй полосі руху, в цей час він побачив що йому на зустріч рухався автомобіль Пежо і оскільки зрозумів, що вони не роз`їдуться то почав  застосував гальмування та звернув вправо, однак зіткнення не вдалось уникнути. 
Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснив, що він дійсно рухався по зустрічній смузі руху, оскільки тільки по цій смузі була накатана колія. На зустріч їхав автомобіль Фольксваген. Водій ОСОБА_3 зрозумів, що автомобілі не роз`їдуться і почав пригальмовувати та намагатися виїхати вправо, однак зіткнення відбулось. Вважає, що і він і водій ОСОБА_1 винні у вчиненому ДТП.
Адвокат в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та пояснив, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем Фольксваген та рухався по своїй смузі руху, ближче до обочини і інтервал був недотриманий водієм автомобіля ПЕЖО. Крім того, зазначив, що як вказано в протоколі і постанові суду першої інстанції ОСОБА_1 допустив порушення п.п. 11.1,13.3.ПДР України, однак в даному випадку такі порушення допущені не були. 
Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, потерпілого, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона  підлягає задоволенню з наступних підстав.   
                                                               
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, у справі обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. 
Суд першої інстанції на підставі перевірки та оцінки зібраних по справі доказів, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за зазначених у постанові обставин. При цьому вказав, що вина  ОСОБА_1 протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 221339 від 13 лютого 2021 року (а.с.4), яким зафіксовано, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter», державний номерний знак НОМЕР_1 та під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого трапилось  зіткнення з автомобілем «Пежо Партнер», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , схемою ДТП від 13 лютого 2021 року, згідно якої  обидва автомобілі внаслідок ДТП отримали ушкодження, також позначено місце зіткнення та осип уламків фар, дорожня розмітка 1.5 вкрита снігом (а.с.5.), показаннями свідків та потерпілого.
На підставі вказаних доказів судом першої інстанції ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він під час зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Пежо Партнер».
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення та постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 допустив порушення п.п.11.1. та 13.3. ПДР., чим скоїв правопорушення, передбачене ст..124 КУпАП.
Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно п. 11.1. Правил дорожнього руху кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.
Згідно п.13.3 Правил дорожнього руху під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху. 
Однак при прийнятті рішення, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 рухався по своїй смузі руху притримуючись правої сторони, в той же час, автомобіль під керуванням ОСОБА_2 рухався по зустрічній смузі руху. Зазначені обставини підтверджуються як показаннями самих водіїв так і показаннями свідків, допитаних в суді першої інстанції  та схемою місця ДТП. Крім того, як вбачається зі схеми ДТП автомобіль Фольксваген розташований на відстані 0.20 м. від правого краю дороги без врахування обочини. При цьому, місце зіткнення також визначене на смузі руху автомобіля Фольксваген.   
В суді апеляційної інстанції водій ОСОБА_1 також підтвердив той факт, що він керував автомобілем по своїй смузі руху максимально тримаючись правої сторони і уникаючи зіткнення намагався звернути ще правіше, виїжджаючі за межі проїзної частини.
Потерпілий ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції також підтвердив той факт, що він рухався по зустрічній смузі руху, оскільки там була накатана дорога. При цьому пояснив, що він зрозумів, що автомобілі не роз`їдуться і намагався з`їхати правіше, однак йому завадив сніговий замет.
Показання ОСОБА_1 щодо руху по своїй полосі, максимально до правого краю проїзної частини і з подальшим намаганням уникнути ДТП шляхом виїзду за межі проїзної частини в повній мірі підтверджуються як його поясненнями так і поясненнями свідків та схемою ДТП, які узгоджуються між собою. Ці докази не спростовуються і поясненнями потерпілого.
Таким чином, зібрані по справі докази не свідчать про недотримання водієм ОСОБА_1 бокового інтервалу. Не свідчить про недотримання цим водієм бокового інтервалу і посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_1 не зупинився і під час зіткнення його автомобіль перебував в русі, оскільки недотримання п.12.3 ПДР України ОСОБА_1 не інкримінується.     
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.
На думку апеляційного суду, зібраними доказами, такими як пояснення учасників ДТП, свідків, матеріалами справи не доведено порушення водієм ОСОБА_1   п.п.11.1, 13.3 Правил дорожнього руху, а враховуючи, що порушень будь-яких інших пунктів Правил дорожнього руху йому у вину не ставиться, то в його діях відсутні ознаки складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Тому постанова Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях  складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 16 березня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП – скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного  правопорушення.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Ю. М. Короїд