справа № 367/4349/14-ц                               головуючий у суді І інстанції Пархоменко О.В.
провадження № 22-ц/824/3184/2021           суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
03 червня 2021 року                                                                                м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
         Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
В С Т А Н О В И В: 
         У липні 2014 року ПАТ «БМ Банк» звернувся до суду з позовом та просив стягнутиз відповідача заборгованість у розмірі 25 129 грн. 15 коп. за договором № 314011 від 14 серпня 2012 року про відкриття карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14 серпня 2012 року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1  укладено договір про відкриття карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту, згідно з яким позивач відкрив відповідачу позичковий рахунок та надав на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії кредит в розмірі 20 000 грн. з терміном остаточного повернення кредиту - 13 серпня 2014 року. Відповідач отримав зазначені кредитні кошти та зобов`язався їх повернути, а також сплатити за їх користування проценти в сумі, в строки та на умовах, передбачених в зазначеному договорі. Однак, у порушення умов договору відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання, в результаті чого виникла заборгованість.
Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2014 року позов ПАТ «БМ Банк» задоволено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд належним чином не викликав відповідача у судове засідання. Документами, які можуть підтвердити наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені згідно норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Позивач не надав суду первинних бухгалтерських документів та не довів існування заборгованості, укладення кредитного договору. Банком було встановлено кредитний ліміт на кредитну картку, але відповідач ним взагалі не користувався. Яким чином кредит став простроченим відповідачу незрозуміло. У суду першої інстанції не виникло жодних питань до позивача щодо нарахування одночасно прострочених, штрафних та строкових процентів. У рішенні не зазначено, яку суму кредиту було надано відповідачу, на яких умовах, на який строк, чи надав позивач належні докази на підтвердження спірної заборгованості в оригіналі. У суду не виникло питань з приводу безспірності заборгованості. Судом не встановлено, який строк дії кредитної картки, що відповідає строку дії так званого договору, не з`ясовано порядку нарахування процентів, на підставі яких банк здійснював нарахування сплати боржником процентів за користування кредитом, не витребувано у банку копії підтверджуючих документів, на підставі яких відбулося нарахування і як наслідок, не перевірено чи передбачено цими документами нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку дії картки. Не може бути одночасно стягнуто прострочені проценти та штрафні проценти і комісію за несвоєчасне внесення чергового платежу, якщо таке не передбачено умовами кредитного договору. При ухваленні рішення суд не врахував приписів ст. 551 ЦК України та не взяв до уваги недобросовісності з боку позивача. Відповідач не отримував жодної пропозиції щодо зміни процентної ставки. Доведеність наявної суми заборгованості за кредитним договором є обов`язком позивача, який він не виконав, оскільки не довів належними та допустимими доказами розмір наявної заборгованості у відповідача. Позивач є юридичною особою, яку припинено.  
Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року до участі у справі було залучено правонаступника ПАТ «БМ Банк» АТ «БМ-2018». Вказана ухвала була отримана АТ «БМ-2018» 17 лютого 2021 року. Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу АТ «БМ-2018» не скористався.     
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом встановлено,що 14 серпня 2012 року між ПАТ «БМ Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту № 314011, згідно з яким позивач відкрив відповідачу позичковий рахунок № НОМЕР_1 та надав на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії, кредит в розмірі 20 000 грн. строком до 13 серпня 2014 року (а.с.14, Т.1).
 Заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ «БМ Банк» станом на 29 травня 2014 року становить 25 129 грн. 15 коп., з яких: 14 578 грн. 41 коп. - строкова заборгованість за кредитом; 5 253 грн. 67 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; 2 145 грн. 82 коп. - прострочені проценти; 1 110 грн. 81 коп. - штрафні проценти; 390 грн. 44 коп. - строкові проценти; 1 650 грн. - комісія за несвоєчасну оплату щомісячного платежу (а.с.6).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач добровільно взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконує, чим порушує законне право позивача на отримання суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами.
Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав. 
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Звертаючись до суду з позовом, ПАТ «БМ Банк» зазначив, що відповідачу було відкрито позичковий рахунок та надано на умовах строковості, поворотності та платності, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії кредит в розмірі 20 000 грн. з терміном остаточного повернення кредиту - 13 серпня 2014 року. 
На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду розрахунок заборгованості, виписку по рахунку, копії меморіальних ордерів та копію кредитного договору. При цьому, зазначені копії не були належним чином засвідчені та у позовній заяві позивачем не було зазначено про наявність у нього чи іншої особи оригіналу вказаних письмових доказів. 
Заперечуючи проти позовних вимог, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , серед іншого, вказує на те, що позивач не надав суду первинних бухгалтерських документів та не довів існування заборгованості та укладення кредитного договору. У рішенні не зазначено чи надав позивач належні докази на підтвердження спірної заборгованості в оригіналі.
Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. 
Сприяючи сторонам у реалізації процесуальних прав та керуючись ч. 5-6 ст. 95 ЦПК України, апеляційний суд ухвалою від 29 березня 2021 року витребував у АТ «БМ-2018» оригінал договору № 314011 про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею міжнародної платіжної картки та встановлення кредитного ліміту від 14 серпня 2012 року, оригінал меморіального ордеру № 7030572 від 15 серпня 2012 року та оригінал меморіального ордеру № 7283132 від 24 вересня 2012 року.
Разом з тим, на виконання вимог вказаної ухвали АТ «БМ-2018» не надав витребувані судом докази.
Відповідно до ч. 4 ст. 81 ЦПК України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Враховуючи, що позивачем та його правонаступником АТ «БМ-2018»не надано суду оригіналів доказів, що підтверджують укладення кредитного договору з ОСОБА_1 , апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем не доведено виникнення між сторонами кредитних правовідносин, а, отже, і не доведено наявність підстав для стягнення заборгованості.
За таких обставин, висновки суду першої інстанції про задоволення позову не відповідають фактичним обставинам справи, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з прийняттям постанови по суті вимог позивача. 
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі апеляційної скарги ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 376 грн. 94 коп. Оскільки апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову, сплачений відповідачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з правонаступника позивача.  
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 
Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2014 року скасувати та прийняти постанову.
У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство «БМ-2018», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства «БМ-2018», місце знаходження - бул. Тараса Шевченка/вул. Пушкінська, 8/26 у м. Київ, ідентифікаційний код 33881201, на користь ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 376 (триста сімдесят шість) гривень, 94 копійки.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Судді                                                                                     Фінагеєв В.О.
 
                                                                                     Кашперська Т.Ц.
 
         Яворський М.А.