ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2021 р. 	Справа № 520/18576/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Русанової В.Б. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 (суддя Мар`єнко Л.М., м. Харків) по справі № 520/18576/2020
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі наданої оновленої довідки від 14.09.2020 за №11/245 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців перед звільненням, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі наданої оновленої довідки від 14.09.2020 за №11/245 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців перед звільненням, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, здійснивши виплату недоплаченої за минулий час частини пенсії, однією сумою.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем безпідставно проігноровано звернення позивача щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі наданої оновленої довідки від 14.09.2020 за №11/245 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців перед звільненням, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, посилаючись на постанову від 06.02.2019 №522/2738/17 Великої Палати Верховного суду. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 по справі № 520/18576/2020 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні ОСОБА_1 перерахунку пенсії на підставі наданої оновленої довідки від 14.09.2020 за №11/245 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців перед звільненням, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889.
Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 пенсії на підставі наданої оновленої довідки від 14.09.2020 за №11/245 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяців перед звільненням, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, здійснивши виплату недоплаченої за минулий час частини пенсії, однією сумою.
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 по справі № 520/18576/2020 в повному обсязі та прийняти постанову, якою ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. 
Представник відповідача в апеляційній скарзі зазначив, що відповідачем при перерахунку пенсії жодним чином не порушено прав позивача на пенсійне забезпечення щодо визначення та обчислення розміру пенсії. Вказує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області керувалось лише тими показниками грошового забезпечення позивача, які були надані уповноваженим органом та не могло визначити та врахувати будь-які інші, окрім тих, що були включені до відповідної довідки. Вимогу щодо здійснення виплати суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 01.01.2018 єдиним платежем вважає такою, що не підлягає задоволенню, оскільки кількість платежів у межах однієї суми коштів не порушує прав особи на соціальний захист у формі пенсійного забезпечення, адже метою судового захисту є спонукання владного суб`єкта до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії.
Враховуючи подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження, справа розглядається в порядку письмового провадження, відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, за наявними в справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Східному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України та у 2017 році був звільнений з військової служби.
Після звільнення з військової служби, у 2017 році позивачу була призначена пенсія за вислугою років на підставі Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-12 (далі - Закон № 2262).
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області, як військовий пенсіонер.
Згідно особистої картки грошового забезпечення за 2016 рік, позивачу з лютого по грудень 2016 року відповідачем сплачувалася винагорода згідно Постановою КМУ №889. Так, протягом 11 місяців 2016 року, ОСОБА_1 було сплачено 43939,77 грн. винагороди, що передбачена Постановою КМУ №889.
Згідно особистої картки грошового забезпечення за 2017 рік ОСОБА_1 з січня по березень 2017 року було сплачено 15995,39 грн. винагороди, що передбачена Постановою КМУ №889.
З грошового забезпечення, у тому числі і з винагороди, передбаченої Постановою КМУ №889, було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування, що підтверджується оновленою довідкою №11/245 віт 14.09.2020.
Однак, при призначенні позивачу пенсії у 2017 році відповідачем не враховувалася винагорода за Постановою КМУ №889, яку ОСОБА_1 отримував у період служби.
У подальшому відносно ОСОБА_1 відповідним суб`єктом владних повноважень було підготовлено довідку №11/245 від 14.09.2020 про додаткові види грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії за останніх 24 місяці перед звільненням, до якої було включено щомісячну додаткову грошову винагороду, що виплачувалась ОСОБА_1 згідно Постанови КМУ № 889 від 22.09.2010.
Представником позивача 04.11.2020 було подано до відповідача заяву про перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки №11/245 від 14.09.2020 з урахуванням щомісячної грошової винагороди за Постановою КМУ №889. 
Заяву відповідач отримав 05.11.2020, що підтверджується копією квитанції про направлення відповідачу звернення від 04.11.2020 з трек-номером Укрпошта про вручення позивачу звернення, проте на зазначену заяву відповідачем відповіді в терміни, визначені чинним законодавством, позивачу надано не було, а пенсійне забезпечення не перераховано.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що отримувана позивачем, згідно з довідкою про грошове забезпечення від 14.09.2020 №11/25 (а.с.17), щомісячна додаткова грошова винагорода місячного грошового забезпечення, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії, відтак, розмір призначеної позивачу пенсії підлягає перерахунку.
При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку, що частина недоплаченої за минулий час пенсії підлягає виплаті однією сумою.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-XII) .
Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2262-XII, особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Тобто, виходячи з приписів наведених норм при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Велика Палата Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах постанову від 06.02.2019 у справі №522/2738/17 прийшла до висновку, що при обчисленні пенсії на підставі статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення, як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Крім того, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який є вичерпним.
Постановою Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" (чинної, на час проходження військової служби позивачем), встановлена щомісячна додаткова грошова винагорода .
Згідно особистої картки грошового забезпечення за 2016 рік, позивачу з лютого по грудень 2016 року відповідачем сплачувалася винагорода згідно Постановою КМУ №889. Так, протягом 11 місяців 2016 року, ОСОБА_1 було сплачено 43939,77 грн. винагороди, що передбачена Постановою КМУ №889. Згідно особистої картки грошового забезпечення за 2017 рік ОСОБА_1 з січня по березень 2017 року було сплачено 15995,39 грн. винагороди, що передбачена Постановою КМУ №889.
Враховуючи, що додаткова грошова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 889 від 22.09.2010, яку отримував позивач, носила систематичний, щомісячний характер, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про її належність до додаткових видів грошового забезпечення, які відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підлягають врахуванню під час обчислення пенсії позивачу, а тому відповідачем безпідставно було безпідставно не здійснено перерахунок пенсії, а тому в цій частині суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Зазначені висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.06.2020 у справі № 0640/4032/18.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою, колегія суддів зазначає наступне.
В силу ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
При цьому, ч. 1 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.
У даному випадку спосіб виконання дій, які має вчинити за рішенням суду суб`єкт владних повноважень є виплата належних позивачу сум у повному обсязі, інший спосіб виконання в спірних правовідносинах нормативно не визначений.
Колегія суддів зауважує, що ні приписами статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», ні постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року, за наявності вини пенсійного органу, не встановлено спосіб виплати належних позивачу сум частинами, періодичністю проведення платежів тощо, та не обмежено право позивача на виплату належної йому суми одним платежем.
При ухваленні судом рішення, суд зобов`язує відповідача здійснити позивачу виплату належних сум пенсії, тому після набрання чинності рішенням суду про зобов`язання сплатити недоплачену частину пенсії, перерахування недоплачених сум буде вважатися належним виконанням судового рішення, як у разі перерахування присудженої суми кількома платежами, так і однією сумою, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав у зобов`язанні відповідача здійснити виплату недоплаченої суми пенсії виключно одним платежем.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії однією сумою.
В іншій частині рішення доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області задовольнити частково.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 по справі № 520/18576/2020 скасувати в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату перерахованої ОСОБА_1 на підставі наданої оновленої довідки від 14.09.2020 за №11/245 недоплаченої за минулий час частини пенсії однією сумою.
Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні зазначених вимог ОСОБА_1 відмовити.
В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.01.2021 по справі № 520/18576/2020 - залишити без змін .
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій 	
Судді	   	Т.С. Перцова    В.Б. Русанова