ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 810/4390/18                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  23 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді          - Єгорової Н.М.,
суддів                              - Коротких А.Ю., Сорочка Є.О., 
при секретарі                    - Казюк Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін" №112" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін" №112" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2018 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, -визнати протиправним та скасування рішення Броварського відділення Головного управління ДФС у Київській області від 13 лютого 2018 року № 0005815202.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112» - залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року - без змін.
Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 березня 2020 року касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мостобудівельний загін №112 задоволено. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 04 липня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 810/4390/18 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняте нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що судом не взято до уваги той факт, що на момент винесення відповідачем рішення № 0005815202 від 12 лютого 2018 року позивачем було сплачено заборгованість з ЄСВ, штраф та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що підтверджується інформацією, яка міститься в ІКП, а саме - залишок несплаченої пені становить 0,00 грн.; сальдо розрахунків становить 226209,74 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обгрунтовує тим, що сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки встановлені законом є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.
Вирішуючи вказаний спір, суд першої інстанції встановив, що ГУ ДФС у Київській області прийнято рішення від 13 лютого 2018 року №0005815202 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до ТОВ «Мостобудівельний загін №112» за період з 23 липня 2013 року по 09 лютого 2018 року застосовано штраф у розмірі 394   667,21 грн. (20% з 01 січня 2015 року) та нараховано пеню в сумі 2   021   969,62 грн. (0,1% суми недоїмки) (т. 1 а.с. 59), до якого було додано розрахунок штрафної санкції (т. 1 а.с. 59-80).
При цьому судом першої інстанції встановлено, що у жовтні 2013 року при постановці на облік як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Пенсійний фонд України передав інформацію, що сальдо ТОВ «Мостобудівельний загін №112» складається з заборгованості в розмірі 1   303   445,27 грн., з них недоїмка - 1   130   031,47 грн. та пеня  173   413,80 грн. 
Так, за період з 15 жовтня 2013 року по 31 грудня 2013 року платником самостійно задекларовано 233   940,59 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а сплачено 393   982,83 грн. В результаті на кінець року заборгованість склала 1   143   403,03 грн.
У подальшому у 2014 році платником самостійно задекларовано до сплати 657   176,65 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а сплачено 142   293,55 грн. Крім того, Броварською ОДПI прийнято та узгоджено податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій та пені на суму 340   799,02 грн. У результаті на кінець 2014 року заборгованість склала 1   999   085,15 грн.
За період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року платником самостійно задекларовано 527   122,97 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а сплачено - 234   814,00 грн. Крім того, Броварською ОДПI прийнято та узгоджено податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій та пені на суму 180   008,56 грн. У результаті на кінець року заборгованість склала 2   471   402,58 грн. 
Із 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року платником самостійно задекларовано до сплати 473   522,72 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а сплачено - 1   023   616,56 грн. Крім того, Броварською ОДПI прийнято та узгоджено податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій та пені на суму 365   948,70 грн. У результаті на кінець року заборгованість склала 2   287   257,44 грн.
Крім того, у період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року платником самостійно задекларовано до сплати 2   026   009,03 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а сплачено 2   575   354,26 грн. У результаті на кінець року заборгованість склала 1   737   912,21 грн. 
Також, як встановлено судом першої інстанції, за період з 01 січня 2018 року по 17 жовтня 2018 року платником самостійно задекларовано до сплати 3   682   685,27 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз приписів ст. ст. 1, 4, 9, 11, 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року № 449, прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки правомірність оскаржуваного рішення підтверджується матеріалами справи, якими також спростовано посилання позивача на його необґрунтованість.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон).
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 вказаного Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Згідно ч. 8 ст. 9 Закону платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. 
За правилами ч. 10 ст. 25 Закону про збір та облік на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.. 
Крім того, приписи п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону про збір та облік визначають, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (10 відсотків до 01 січня 2015 року).
Відтак, несплата (неперерахування) або несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, що не заперечується сторонами, свідчить про існування у контролюючого органу правових підстав для застосування до платника штрафних санкцій та нарахування пені.
За правилами абз. 1 ч. 14 ст. 25 Закону про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (далі - Інструкція).
Пунктом 1 розд. VII вказаної Інструкції передбачено, що за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.
Приписи пп. 2 п. 2 розд. VII Інструкції визначають, що відповідно до частини одинадцятої статті 25 Закону до платників, визначених підпунктами 1- 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.
За несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за вказані періоди.
Згідно п. 5 розд. VII Інструкції на суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу.
Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.
Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк її сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду.
З урахуванням наведеного судова колегія, з огляду на встановлені вище обставини обліку за позивачем недоїмки зі сплати єдиного внеску за період з 23 липня 2013 року по 09 лютого 2018 року, погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність у відповідача правових підстав для застосування до підприємства штрафних санкцій та нарахування останньому пені за несвоєчасну сплату.
Дослідивши наявні в матеріалах справи відомості Інтегрованої картки платника ТОВ «Мостобудівельний загін № 112», колегія суддів приходить до висновку про те, що на момент винесення відповідачем рішення № 0005815202 від 13 лютого 2018 року позивачем було сплачено штраф та пеню за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
Таким чином, оскільки відповідач здійснив списання пені та штрафних санкцій до винесення оскаржуваного рішення, то прийняття такого рішення тягне за собою подвійне стягнення з ТОВ «Мостобудівельний загін «№112» пені та штрафних санкцій за одне й те саме правопорушення. 
При цьому, відповідно до положень статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Крім того, судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми матеріального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду - скасувати.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, - 
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін" №112" - задовольнити.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року - скасувати.
Прийняти нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін" №112" до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасування рішення Броварського відділення Головного управління ДФС у Київській області від 13 лютого 2018 року № 0005815202

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.          

          Головуючий суддя                                                                      Н.М. Єгорова 
Судді                                                                                 А.Ю. Коротких
                                                                                          Є.О. Сорочко 

Повний текст постанови складено « 29» червня 2021 року.