КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 756/13382/13-ц	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/6391/2021	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Диба О.В.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
15 червня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Семенюк Т.А
Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
при секретарі - Максюк І.Г., 
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою    ОСОБА_2 а на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича,боржник: ОСОБА_2 в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
 
В С ТА Н О В И В :
 
ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулось зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М.посилаючись в обґрунтування на те, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011 року, яке набрало законної сили 14.05.2014 року, задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість в розмірі 10653,58 доларів США.
16.06.2014 року на виконання вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчі листи №2/756/399/14 від 20.04.2011 року.
03.07.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Телявським А.М. відкрито виконавче провадження №59449862 про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 10 653,58 доларів США.
Постановами від 03.07.2019 року про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також безпосередньо на квартиру  АДРЕСА_1 .
Представником стягувача подано заяву про передачу на реалізацію квартири, яка перебуває в іпотеці, проте листом приватний виконавець повідомив стягувача, що він позбавлений права передавати на реалізацію вказану квартиру, оскільки у ній зареєстрована неповнолітня дитина.
Скаржник не погоджується з таким рішенням приватного виконавця, оскільки вважає, що дитина в даному випадку не має зареєстрованого права власності та користування на зазначену квартиру, оскільки була зареєстрована після та всупереч умовам укладеного договору іпотеки, вважає бездіяльність державного виконавця щодо непередачі предмета іпотеки на реалізацію протиправною.
У зв`язку із викладеним заявник просив зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. здійснити усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 без отримання попередньої згоди органу опіки та піклування. 
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року скаргу ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського А.М. задоволено.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. здійснити усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 без отримання попередньої згоди органу опіки та піклування.
Не погоджуючись з ухвалою суду,   ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити у задовольненні скаргивважаючи, що судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що орган опіки та піклування, який був залучений в якості контролюючого органу, що захищає інтереси дітей, надав свої заперечення стосовно можливості звернення стягнення на спірну квартиру.
Відповідно до витягу з розпорядження Оболонської РДА в м. Києві №307 від 13.07.2020 року, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Телявському А.М. відмовлено у наданні дозволу на реалізацію квартири    АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 та в якій зареєстрована малолітня ОСОБА_6 .
Вважає, що судом першої інстанції проігноровано рішення органу опіки та піклування та винесено ухвалу, яка суперечить вказаному висновку органу опіки та піклування.
Зазначає, що у боржника немає іншого місця проживання та фінансової можливості придбати самостійно житло, а дії щодо здійснення стягнення на предмет іпотеки, позбавляють права користування житловим приміщенням, що порушує норму ст. 30 Конституції України.
Вказує, що виконавче провадження про стягнення з боржника боргу в розмірі 10653,58 доларів СIIIА приєднане до зведеного виконавчого провадження, на загальну суму 4678240 грн., при цьому в межах якого вже реалізовано майна боржника на загальну суму близько 3000000 грн., у зв`язку з чим приблизний залишок заборгованості становить не більше 1,5 млн. грн., оскільки 19.02.2019 року приватний виконавець Телявський А.М., керуючись ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» виніс постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 58047344 та №58235569 у зведене виконавче провадження № 58430950.
Зазначає, що боржником крім спірної іпотечної квартири зареєстровані дві квартири: квартира     АДРЕСА_2 та квартира    АДРЕСА_3 , однак судом першої інстанції, на його думку не взято до уваги те, що квартира на АДРЕСА_4 вже реалізована, а 17.08.2020 року прийнято заочне рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру на АДРЕСА_5 на суму 4,3 млн. грн., в якому не було враховано продаж 4-х земельних ділянок та квартири на АДРЕСА_4 на загальну суму близько 3 млн. грн., тому вважає, що фактичний залишок заборгованості приблизно 1,5 млн. грн.
Вказує, що ОСОБА_2  є солідарним відповідачем разом із ОСОБА_3 , проте із відповідей приватного виконавця вбачається, що розмір заборгованості за виконавчим провадженням зменшується лише у ОСОБА_7 , а заборгованість ОСОБА_2 не змінюється, не зважаючи на значну кількість уже реалізованого майна в рамках виконавчого провадження, що порушує вимоги чинного законодавства, зокрема Закон України «Про виконавче провадження».
20 квітня 2021 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - Могилян Л.В. в якому представник стягувача просила залишити без задоволення апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін посилаючись на те, що на момент укладення договору іпотекинеповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не була зареєстрована уквартирі    АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за договором іпотеки № PCL-005/041/2004 від 29.09.2004 року, оскільки 

її було зареєстровано після укладення договору Іпотеки, без повідомлення і згоди іпотекодержателя, за недобросовісних та протиправних дій батька - ОСОБА_2 .
Зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що боржником порушено умови договору іпотеки, у зв`язку з чим стягувач має право на захист своїх інтересів як добросовісного іпотекодержателя, крім того спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітньої дитини, тому на час укладання договору іпотеки дитина не мала права власності чи користування квартирою, що унеможливлює порушення її прав.
Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Телявський А.М. також подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення посилаючись на те, що доводи  ОСОБА_2 про те, що спірна квартира є його єдиним житлом, не відповідає дійсності, оскільки згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №166395945 від 13.05.2019 року за боржником крім спірної іпотечної квартири зареєстровані дві квартири: квартира АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3 , отже, боржник має у власності інше нерухоме майно, спірна іпотечна квартира не використовується як місце постійного його проживання та членів його сім`ї.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011 року задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №ML-005/041/2004 від 09.09.2004 року в розмірі 11750,88 доларів США та 14000 грн., а також судовий збір.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.05.2014 року скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011 року та ухвалено нове, яким позовні вимоги задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-005/041/2004 від 09.09.2004 року в розмірі 9205,53 дол. США, 1448,05 дол. США - пені, а всього 10653,58 доларів США, в іншій частині позовних вимог відмовлено.
16.06.2014 року на виконання вказаного рішення Оболонським районним судом м. Києва видано виконавчий лист №2/756/399/14 від 20.04.2011року.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 03.07.2019 року відкрито виконавче провадження №59449862 про стягнення з боржника ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 10653,58 доларів США.
Постановами від 03.07.2019 про арешт майна боржника накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, а також безпосередньо на квартиру АДРЕСА_1 .
Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. від 24.05.2019 року здійснено опис та арешт квартири АДРЕСА_1 .
Представником стягувача подано заяву про передачу на реалізацію іпотечної квартири АДРЕСА_1 (а.с.13, т.3).
На запит приватного виконавця щодо надання інформації про зареєстрованих фізичних осіб Оболонською РДА в м. Києві надано відповідь №104-5712 від 27.06.2019 року, згідно якої за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.04.2016 року (а.с.136 -137, т. 3).
Згідно вимоги приватного виконавця від 10.06.2020 року, адресованої Оболонській РДА в м. Києві як органу опіки та піклування (а.с.153-155, т. 3) вбачається, що квартира АДРЕСА_1 перебуває в іпотеці ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на підставі договору іпотеки №PML-005/041/2004 від 09.09.2004 року, всупереч умов якого іпотекодавцем зареєстровано у вказаній квартирі неповнолітню особу ОСОБА_8 без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя, у зв`язку з чим приватний виконавець просив надати дозвіл на реалізацію зазначеної квартири.
Як вбачається з витягу з розпорядження Оболонської РДА в м. Києві №307 від 13.07.2020 року, приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Телявському А.М. відмовлено у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 та в якій зареєстрована малолітня ОСОБА_8 (а.с.163, т.3).
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.
Як вбачається з п.28 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.
Боржник у своїх запереченнях, зокрема, посилається на те, що оскільки у спірній квартирі зареєстрована його неповнолітня донька, на її реалізацію необхідний дозвіл органу опіки та піклування.
Задовольняючи скаргу стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що реалізація предмету іпотеки є кінцевою стадією виконання рішення суду, а тому попередній дозвіл органу опіки та піклування на відчуження квартири, право користування якою належить дитині, законом не вимагається. Така згода потрібна при укладенні договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись чи володіти діти, а не тоді коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки. Наявність чи відсутність згоди органу опіки та піклування на примусову реалізацію предмета іпотеки не може перешкоджати виконанню судового рішення.
Проте, з таким висновком суду погодитись не можна, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.04.2011 року задоволено позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто на його користь солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №ML-005/041/2004 від 09.09.2004 , питання щодо звернення стягнення на іпотечне майно судом не вирішувалось.
За таких обставин, в даному випадку, на думку колегії суддів, висновок ВерховногоСуду, викладений у постанові від 02.10.2019 року в справі № 754/15589/14-ц (провадження № 61-3066св19), не може бути застосовано, оскільки у зазначеній справі є рішення суду про звернення стягнення на іпотечне майно.
Також, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 , зареєструвавши 07 квітня 2016 року неповнолітню дочку ОСОБА_8 в іпотечному майні без згоди іпотекодержателя, порушив умови іпотечного договору - не прописувати (не реєструвати) право проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета іпотеки без попередньо отриманої на те письмової згоди іпотекодержателя, оскільки у разі порушення умов договору, відповідно до п. 5.2, іпотекодержатель має право на негайне виконання іпотекодавцем боргових зобов`язань за рахунок звернення стягнення на предмет іпотеки, проте, питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки вирішується відповідно до чинного законодавства (в добровільному або судовому порядку).
Крім того колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що малолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була зареєстрована з 06.08.2009 року за адресою АДРЕСА_2 (а.с.225,т. 1), а її перереєстрація до спірної іпотечної квартири відбулася 07.04.2016 року без погодження з іпотекодержателем чим штучно створюються перешкоди у реалізації зазначеної квартири як предмета іпотеки, та що спірна квартира передана в іпотеку ще до реєстрації у ній неповнолітньої дитини, тому на час укладення договору іпотеки дитина не мала права власності чи права користування квартирою, що унеможливлює порушення її прав, оскільки ці обставини можуть бути предметом окремого позову, а не вирішуватися виконавцем при виконанні рішення суду про стягнення заборгованості.
Та обставина, що боржник має у власності інше нерухоме майно, спірна іпотечна квартира не використовується як місце постійного його проживання та членів його сім`ї, є підставою для передачі на реалізацію як предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 .
Разом з цим, відповідно до п. 28 розділу VIIIІнструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 року, у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідь приватного виконавця щодо неможливості здійснити заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , при наявності розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації № 307 від 13 липня 2020 року про відмову у наданні дозволу на реалізацію квартири АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_2 та в якій зареєстрована малолітня ОСОБА_8 , відповідає чинному законодавству.
Колегія суддів вважає, що в даному випадку приватний виконавець позбавлений можливості передати на примусову реалізацію спірну квартиру.
При цьому, рішення суду може бути виконане за рахунок іншого майна боржника.
Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №166395945 від 13.05.2019 року за боржником окрім спірної іпотечної квартири зареєстровані дві квартири: квартира АДРЕСА_2 та квартира   АДРЕСА_3 .
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вимоги стягувача про зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Телявського А.М. здійснити усі необхідні заходи щодо примусової реалізації предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_1 , при наявності відмови Оболонської РДА про надання згоди на реалізацію квартири, в якій зареєстрована малолітня дитина, не ґрунтуються на законі, та задоволенню не підлягають.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна».
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу    ОСОБА_2 а- задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 28 січня 2021 року - скасувати.
Прийняти нову постанову наступного змісту.
У задоволенні  скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Телявського Анатолія Миколайовича, боржник: ОСОБА_2 в справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовити.
Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст виготовлено 16 червня 2021 року

Головуючий  

Судді