ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 квітня 2021 р.	Справа № 520/10776/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківського  національного  університету Повітряних Сил імені І.Кожедуба на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, повний текст складено 19.10.20 року по справі № 520/10776/2020
          за позовом          ОСОБА_1  
          до         Харківського  національного  університету  Повітряних Сил імені І.Кожедуба                      
          про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Харківського  національного  університету  Повітряних Сил імені І.Кожедуба, в якому просив суд першої інстанції: 
- визнати бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені                 І. Кожедуба яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016                        по 31.08.2019 нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 р. по справі № 520/4202/2020 протиправною;
- зобов`язати Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 розрахував її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».
В обґрунтування заявлених вимог посилається на протиправність бездіяльності  Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 р. по справі № 520/4202/2020.  
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба (вул. Сумська, буд. 77/79, м. Харків,61023) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Визнано бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 р. по справі № 520/4202/2020 протиправною;
Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба нарахувати і виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу за період з 01.01.2016 по 31.08.2019, розрахувавши її розмір за методикою відповідно ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».
Харківський національний  університет Повітряних Сил імені І.Кожедуба, не погодившись з  рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 року по справі №520/10776/2020, прийняти нове рішення у якому відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що не погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає його таким, що прийняте  з порушення норм матеріального і процесуального права.  Зазначає, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення. Тобто, за наявності визначених Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі № 6-43цс14. З наведеного слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду. А отже, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів. За таких обставин, право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення. Вказує, що з матеріалів позовної заяви вбачається, що індексація грошового забезпечення позивачу виплачена вчасно і без затримки. Вважає, що в даному випадку відсутні підстави для визнання дій відповідача щодо безпідставної не виплати індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки відповідач у своїх діях керувався вимогами чинного законодавства та виконав їх в повному обсязі.
Учасники по справі про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши  рішення  суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом  апеляційної інстанції, що позивач проходив службу на посаді професора кафедри Харківського  національного  університету  Повітряних Сил імені І.Кожедуба та був звільнений у запас та виключений зі списку особового складу з 26.09.2019 року.
В період проходження служби в Харківському  національному  університеті   Повітряних Сил імені І.Кожедуба  позивач перебував на фінансовому забезпеченні в Харківському  національному  університеті   Повітряних Сил імені І.Кожедуба   та отримував грошове забезпечення.
Як зазначає позивач, до дня виключення позивача зі списку особового складу Харківського  національного університеті  Повітряних Сил імені І.Кожедуба не здійснив з позивачем розрахунок за усіма видами забезпечення, зокрема з фінансового забезпечення. 
Позивачу індексація грошового забезпечення своєчасно виплачена не була за період з 01.01.2016 по 31.08.2019.
Позивач звернувся до Харківського національного  університету  Повітряних Сил імені І.Кожедуба із заявою про виплату невиплаченої індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 та виплату  компенсації  за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019. Відповідач відмовив позивачу у виплаті індексації грошового забезпечення та компенсації за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення.
Зазначену бездіяльність (дії) Харківського національного  університету  Повітряних Сил імені І.Кожедуба  позивач оскаржив до суду.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 р. по справі №520/4202/2020 позовні вимоги задоволено частково, зокрема: зобов`язано Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2019 року.
В силу ст. 255 КАС України рішення набрало законної сили - 07.08.2020.
На виконання зазначеного рішення суду, Харківській  національний  університет   Повітряних Сил імені І.Кожедуба  27.07.2020 року здійснив нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019.
Проте, Харківській  національний  університет   Повітряних Сил імені І.Кожедуба                           не нарахував та не виплатив позивачу компенсацію втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019.
Позивач, вважаючи бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 р. по справі № 520/4202/2020 протиправною, звернувся до суду з позовом. 
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт отримання позивачем виплат з індексації грошового забезпечення (як складової регулярного щомісячного платежу) із затримкою внаслідок протиправного діяння владного суб`єкта було встановлено судовим рішення, а тому відсутні правові підстави  для звільнення владного суб`єкта  від виконання обов`язку за ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
            Відповідно до ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-III (далі по тексту – Закон України № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
        Статтею 2 Закону України №2050-III вказано, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
          Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до ст.3 Закону України №2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 6 Закону України №2050-III визначено, що компенсацію виплачують за рахунок: власних коштів - підприємства, установи і організації, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднання громадян; коштів відповідного бюджету - підприємства, установи і організації, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.
Приписами ст.7 Закону України №2050-III зазначено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.
           Отже, з урахуванням наведеного вище, основною умовою для виплати громадянину  компенсації  втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів. Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.
         Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 14.05.2019 року по справі №804/2994/18.
          Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Крім того, колегія суддів зазначає, що дія наведених вище норм поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру. 
           Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка була викладена в постановах  від 15 травня 2019 року по справі №759/9631/17 та від 04.02.2020 року по справі № 219/11809/15-а. 
                   Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Колегія суддів зазначає, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року по справі №520/4202/2020 (відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень набрало законної сили 07.08.2020)  адміністративний позов ОСОБА_1 до Харківського національного університету Повітряних Сил імені Івана Кожедуба про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено  частково. Визнано протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних сил імені Івана Кожедуба щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2019 року. Зобов`язано Харківський національний університет Повітряних сил імені Івана Кожедуба нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2019 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Отже, право позивача на отримання  індексації  грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 31.08.2019 року, встановлене рішенням  суду по справі №520/4202/2020, що набрало законної сили, а тому ці обставини згідно вимог ч.4 ст.78 КАС України не підлягають доказуванню у даній справі.
На виконання вищезазначеного рішення суду, 27.07.2020 відповідачем було здійснено нарахування та виплату позивачу по справі індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 року (а.с.9), при цьому останнім не було нараховано та виплачено позивачу компенсацію втрати частини доходу за несвоєчасно виплачену індексації  грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 року. 
Отже,  враховуючи рішення суду по справі №520/4202/2020, що набрало законної сили,  та обставини, які були в ньому встановлені, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по даній справі  про наявність правових підстав для визнання протиправною бездіяльність Харківського національного університету Повітряних Сил імені І. Кожедуба, яка полягає у не нарахуванні і не виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу за невчасно виплачену індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 31.08.2019 нарахованої та виплаченої на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 р. по справі № 520/4202/2020 та зобов`язання Харківський національний університет Повітряних Сил імені І. Кожедуба нарахувати і виплатити ОСОБА_1  компенсацію втрати частини доходу за період з 01.01.2016 по 31.08.2019, розрахувавши її розмір за методикою відповідно ст.3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що індексація грошового забезпечення була виплачена позивачу вчасно і без затримки, то колегія суддів, з урахуванням наведених вище висновків, вважає такі доводи необґрунтованими, з огляду  на правомірність вимог позивача про нарахування і виплату йому компенсації  втрати частини доходу.
Доводи апеляційної скарги про те, що в даному випадку відсутні підстави для визнання дій відповідача щодо безпідставної не виплати індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки відповідач у своїх діях керувався вимогами чинного законодавства та виконав їх в повному обсязі, колегія суддів вважає помилковими та такими, що не спростовують наведених судом висновків. 
Стосовно посилання в апеляційній скарзі правовий висновок, що міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2014 у справі №6-43цс14, то колегія суддів зазначає, що посилання на вказане рішення  жодним чином не впливає на вирішення даної справи.
Окрім того, у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України, в межах даної справи підлягають застосуванню наведені вище правові позиції Верховного Суду, зокрема Великої Палати Верховного, викладені у відповідних постановах. 
          Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
                Частиною 1 ст.9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
          Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
          Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
          Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
          Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції про задоволення позову. 
          Враховуючи те, що  доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а  оскаржуване рішення  без змін.
Оскільки, відповідно до п.1 ч.6 ст.12 КАС України справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище, і позивач не був службовою особою, який у значенні вказаного вище Закону займав відповідальне або особливо відповідальне становище, дана справа відноситься до справ незначної складності, а також враховуючи те, що дана справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.10.2020 по справі                           №520/10776/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог  ст.327, ч.1 ст.329 КАС України. 

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  19.04.2021 року