Номер провадження: 22-ц/813/6623/21 
Номер справи місцевого суду: 947/21535/19
Головуючий у першій інстанції Васильків О.В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Іванцову Зою Анатоліївну на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2019 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна, про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ОПИСОВА ЧАСТИНА

09.09.2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю "Кей-Колект", третя особа - приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріта Юріївна, в якому просив:
- витребувати квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з незаконного володіння ОСОБА_1 та передати її у власність ОСОБА_2 ;
- скасувати рішення приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Шепелюк Ріти Юріївни про державну реєстрацію прав та їх обтсяжень, індексний номер: 41838861 від 27.06.2018 17:50:00, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;
- здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
Позов пред`явлено на підставі ст. ст. 204, 321, 330, 387, 388 ЦК України.
Ухвалою від 20.09.2019 року провадження у справі відкрито.
Разом з позовною заявою позивачем ОСОБА_2 подано заяву про забезпечення позову, в якому позивач просить забезпечити позов, а саме:
- накласти арешт на квартиру, загальною площею 74,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заборонити ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій;
- заборонити ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;
- заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
При цьому позивач мотивує своє клопотання тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 була незаконно набута у власність ТОВ «Кей-Колект», що встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили, та в подальшому відчужена, у зв`язку з чим позивач змушений звертатися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, то є необхідність в забезпеченні позову, оскільки дії нових власників квартири вже завдають шкоди позивачу, а подальше відчуження майна чи вчинення з майном інших дій може спричинити настання негативних наслідків, завдати ще більшої шкоди правам та інтересам позивача.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову було задоволено, вжито заходів забезпечення позову, а саме:
Накладено арешт на квартиру, загальною площею 74,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій.
Заборонено ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Заборонено державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також іншим суб`єктам, на яких покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії (реєстрація прав та їх обтяжень) з квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Не погоджуючись із ухвалою суду, апеляційну скаргу подано представником  ОСОБА_1 - адвокатом Іванцовою Зоєю Анатоліївною, в якій з посиланням на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права ставиться питання про скасування ухвали в частині заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що суд першої інстанції фактично не обґрунтував підстави для вжиття заходів забезпечення позову, що призвело до постановлення необґрунтованої ухвали. 
Апелянт вказує, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про обґрунтованість припущень позивача про те, що невжиття заявлених заходів ускладнить чи унеможливить в подальшому виконання судового рішення, зокрема, відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 вчинялися будь-які дії з тих, що заборонив вчиняти позивач.
ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції визнав встановленими обставини, які мали вирішальне значення для вирішення питання про забезпечення позову, тоді як вказані обставини не були належним чином доведені.
Апелянт також наголошує на тому, що застосовані заходи забезпечення позову за своїми наслідками є тотожними задоволенню вимог у цій справі.
Вказує, що на теперішній час спір у справі №947/21535/19 по суті не вирішений, справа перебуває у провадженні Одеського апеляційного суду, тому актуальним залишається питання щодо захисту права власності ОСОБА_1 як добросовісного набувача майна, незаконність набуття якого не встановлена таким, що набрало законної сили, судовим рішенням.
У судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримала, просила суд її задовольнити.
Позивач заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Ухвала Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2019 року оскаржується та, відповідно, перевіряється апеляційним судом в частині заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Суд, приймаючи ухвалу про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії виходив з того, що є підстави для такого забезпечення.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Згідно із пунктом 2 частини першої та частиною третьою статті 150 ЦПК України позов може бути забезпечено зобороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.
При оцінці зазначеної співмірності, слід ураховувати безпосередній зв`язок заяви про забезпечення позову з предметом позову, співвідношення заявленій вимозі, необхідність вжиття забезпечувальних заходів їхній меті.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.
Обгрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів може призвести до того, що у разі якщо відповідач розпорядиться спірним майном, це ускладнить або зробить неможливим виконання рішення суду. Водночас апеляційний суд вважає, що обраний судом першої інстанції вид забезпечення позову у вигляді заборони вчиняти дії щодо володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є неспівмірним із заявленими позивачем вимогами.
В той же час апеляційний суд зауважує, що забезпечення позову не є вирішенням спору по суті, а обставини щодо порушення чи відсутності порушення законних прав та інтересів позивача підлягають подальшому встановленню в процесі судового розгляду справи.
ОСОБА_2 не обгрунтував, а суд першої інстанції не перевірив у чому полягають об`єктивні ризики невиконання чи утруднення виконання майбутнього можливого рішення суду та доцільність вжиття заходів забезпечення саме у такий спосіб.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відтак, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.
Апеляційний суд зазначає, що судом першої інстанції не наведено будь-яких мотивів того, що заборона ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборона ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 може якимось чином істотно ускладнити чи зробити неможливим ефективний захист порушених прав позивача.

Згідно п. 4 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами процесуального права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення питання про забезпечення позову у справі, у зв`язку із чим ухвала Київського районного суду м.Одеси від 20.09.2019 року до ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню в оскаржуваній частині із ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви  ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подану через представника - адвоката Іванцову Зою Анатоліївну – задовольнити. 
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 20.09.2019 року про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій та заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 – скасувати.
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії з володіння, користування та розпорядження квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі знімати з реєстрації мешканців квартири, вселяти інших осіб до вказаної квартири, проникати та входити до вказаної квартири, укладати договори щодо оренди квартири, щодо надання/припинення комунальних послуг та інших дій та заборони ОСОБА_1 та третім особам вчиняти будь-які дії щодо обмеження прав ОСОБА_2 у володінні та користуванні квартирою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині ухвалу залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                О. В. Князюк

Судді:                                                                  А. П. Заїкін

О. М. Таварткіладзе