ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2021 р. 	Справа № 520/12121/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020, головуючий суддя І інстанції: Волошин Д.А., м. Харків  по справі № 520/12121/2020
за позовом                ОСОБА_1  
до               Військової частини НОМЕР_1 (Головний центр оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України )                       
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    (далі – позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (Головний центр оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України)     (далі – відповідач), в якому просив суд:
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 (Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України) протиправними, які полягають у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 24.04.2018 по 31.12.2018 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VІІІ “Про Державний бюджет України на 2018 рік” на 01.01.2018;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Головний центр оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України) вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 24.04.2018 по 31.12.2018 включно, розмірів посадового окладу; та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячи з 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 07.12.2017 року №2246-VIII “ Про Державний бюджет України на 2018 рік ” на 01.01.2018, та множенням на відповідні тарифні коефіцієнти;
- визнати дії військової частини НОМЕР_1 (Головного центру оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України) протиправними, які полягають; у не застосуванні п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" при обчисленні ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 по 01.08.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 року N 2629-VІІІ “Про Державний бюджет України на 2019 рік ” на 01.01.2019;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Головний центр оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України) вчинити дії щодо перерахунку ОСОБА_1 , починаючи з 01.01.2019 по 01.08.2019 включно, розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням з урахуванням п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" виходячиз 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 23.11.2018 року N 2629-VІІІ “ Про Державний бюджет України на 2019 рік” на 01.01.2019 року, та множенням на відповідні тарифні   коефіцієнти;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (Головний центр оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України) сплатити ОСОБА_1 , недоплачені протягом 2018 та 2019 років суми грошового забезпечення з урахуванням проведеного перерахунку відповідно до   пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про гршове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" 50-ти відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законами на 1 січня календарного року, а саме Законом Українїни від 07.12.2017 року №2246-VІІІ “Про Державний бюджет України на 2018 рік” на 01.01.2018 та Законом України від 23.11.2018 року №2629-VІІІ “Про Державний бюджет України на 2019 рік” на 01.01.2019.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року вказаний адміністративний позов залишено без задоволення.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на    неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 року по справі № 520/12121/2020 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково зробив висновок про те, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу слід використовуватися такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р.», а примітка до додатків №1 та №14 ПКМУ №704  в свою чергу не містить в собі нормативних положень. Тобто суд першої інстанції помилково не сприйняв, що правила вкладені у примітках до додатків №1 та №14 ПКМУ №704 мають усі ознаки норми права, а відтак і є нормою права. 
Позивач також звертає увагу на помилковість застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин пункту 3   розділу П "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-УШ, який набрав чинності 01.01.2017 відповідно до якого заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. На думку позивача застосування даного Закону при визначенні посадових окладів військовослужбовців, є помилковим, оскільки в даному законі не вказано, що даний пункт поширюється на порядок обчислення розмірів грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної прикордонної служби України так як вони, відповідно до Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та «Про Державну прикордонну службу України» не відносяться до працівників і не отримують заробітну плату. Тобто, позивач наполягає на неправильному застосуванню судом першої інстанції норми матеріального права, а саме, п. З розділу П «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774- VIII, дія якого не поширюється на текст Приміток Додатків 1 та 14 до Постанови №704 та в яких для визначення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців, застосовується така розрахункова величина як мінімальна заробітна плата.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримав доводи, викладені у оскаржуваному судовому рішенні, заперечив обґрунтованість апеляційних вимог та просить суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу   без задоволення.
Позивач, в запереченні на відзив підтримав вимоги викладені в апеляційній скарзі, просить апеляційний суд  скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.
На підставі положень п. 3 ч. 1   ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України   (далі   КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1     29.06.2019 року був звільнений в запас з військової служби з посади заступника начальника Регіонального центу оперативно-технічних заходів Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що згідно особистих карток грошового забезпечення за 2018 рік та 2019 рік за посадою начальника 2 відділу Регіонального центру оперативно-технічних заходів позивачу було встановлено посадовий оклад 6340,00 грн., оклад за військовим званням «підполковник» 1410,00 грн., за посадою заступник начальника Регіонального центу оперативно-технічних заходів Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України встановлено посадовий оклад 6630,00 грн., оклад за військовим званням «підполковник» 1410,00 грн. На думку позивача відповідачем, невірно застосовані показники, оскільки складові його грошового забезпечення були визначені шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року ( 1762грн.) на відповідний тарифний коефіцієнт згідно п. 4 Постанови 704.
Позивач зазначає, що в примітках до додатків 1 та 14 законодавцем зазначено, що      посадові оклади за розрядами тарифної сітки (та оклади за військовим званням) визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого      законом      на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого  законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт.
Відповідно з 2018 року вихідний показник, який повинен братися для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням, є мінімальна заробітна плата, а не прожитковий мінімум.
Не погодившись із такими діями відповідача щодо обчислення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про необхідність застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата з огляду на   посилання тексту приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 є необґрунтованими, оскільки зазначені примітки не містять норм права та не узгоджуються з приписами пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року №1774-VIII.
Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2   ст. 19 Конституції України   органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені   Конституцією   та Законами України.
Нормативно-правовим актом, який відповідно до   Конституції України   визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, є Закон України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   (далі - Закон № 2011).
Частинами 2, 4 статті 9 Закону № 2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704, яка набрала чинності 1 березня 2018 року (далі Постанова № 704), затверджено, зокрема, тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Згідно пункту 2 цієї   постанови   грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Пунктом 4 Постанови № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018р.) було установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом   на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Водночас, згідно з пунктом 1 Примітки Додатку 1 Постанови №704 "Тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" (в редакції постанови КМУ №1041 від 20.12.2017) посадові оклади за розрядами тарифної сітки визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли посадовий оклад визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Згідно з Приміткою Додатку 14 "Схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу" оклади за військовим (спеціальним) званням визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт. У разі коли розмір окладу визначений у гривнях з копійками, цифри до 4,99 відкидаються, від 5 і вище - заокруглюються до десяти гривень.
Проте,   постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103   (яка набрала чинності 24.02.2018р.) до Постанови № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 викладено у новій редакції: "Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14."
Разом із тим, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж Постанови.
Таким чином, пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року».
Відповідно до частини четвертої   статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами першою, другою   статті 49 Закону України від 27.02.2014 №794-VII "Про Кабінет Міністрів України"    Кабінет Міністрів України на основі та на виконання   Конституції   і законів України, актів   Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до   Конституції   та законів України, видає обов`язкові для виконання акти -   постанови   і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі   постанов Кабінету Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 №870   затверджено Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (надалі - Правила), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.
У пунктах 6, 11, 14, 15 цих Правил зазначено, що проект постанови Кабінету Міністрів України готується зокрема у разі затвердження положення або іншого нормативно-правового акта.
Проект постанови складається з назви, вступної та постановляючої частини і у разі потреби додатків.
Постановляюча частина   постанови   повинна містити: нормативні положення; конкретні доручення суб`єктам суспільних відносин у відповідній сфері; умови та порядок дії інших постанов (окремих норм); посилання на додатки (у разі їх наявності); норми, пов`язані з набранням чинності постановою (окремими нормами). У разі потреби визначаються орган (органи) виконавчої влади або посадова особа (особи), що здійснюють контроль за виконанням постанови.
Структурно постановляюча частина   постанови   викладається у такій послідовності: пункти, що містять нормативні положення; пункти, що стосуються внесення змін до постанов (розпоряджень) або визнання їх (окремих норм) такими, що втратили чинність; пункти, що містять окремі доручення; пункт, що стосується визначення дати набрання чинності постановою.
У пункті 20 Правил наведені вимоги, які встановлюються до змісту проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою.
Так, згідно з абзацом 7 підпункту 2 пункту 20 Правил в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Підпунктом 6 пункту 20 Правил передбачено, що додатки до проекту документа повинні містити перелік елементів, включення яких до тексту ускладнило б його сприйняття. Додатки позначаються цифрами.
Відповідно до пункту 24 Правил метою підготовки проекту акта про внесення змін до актів Кабінету Міністрів України є їх приведення у відповідність з прийнятими законами, актами Президента України, а також забезпечення взаємоузгодження норм окремих актів Кабінету Міністрів України.
Пунктом 2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого   наказом Міністерства юстиції України від 12.04.2005 №34/5, у редакції   наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 №883/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.05.2013 за №742/23274, включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.
Пунктом 1 Постанови №704 затверджені нормативні акти: тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).
Пункт 4 Постанови №704 містить нормативні положення: порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Колегія суддів зазначає, що станом на час прийняття Постанови №704 пункт 4 зазначеної   Постанови   передбачав, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до Постанови №704, у яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. У цих примітках наведена інформація, зокрема, щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків.
Постановою №103 внесено зміни до Постанови №704 та пункт 4 викладено в новій редакції, а саме: виключено положення щодо обрахування посадових окладів, виходячи із розрахункової величини 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого законом на                    1 січня календарного року.
Зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж   постанови.
Також,   Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII   були внесені зміни до деяких Законів України, зокрема до   Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Пунктом 3 розділу   II   Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774-VIII, який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Таким чином на момент виникнення спірних правовідносин у період з 24.04.2018 по 31.12.2018 та у період з   01.01.2019 по 01.08.2019 пункт 4 Постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як "розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня 2018 р. ", а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів у спірний період не застосовується.
Щодо доводів позивача у своїй апеляційній скарзі про необхідність застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, обґрунтовані посиланням на текст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови № 704, то колегія суддів зазначає наступне.
Виходячи з пріоритетності закону над підзаконними нормативно-правовими актами в даному випадку застосуванню підлягають приписи пунктом 3 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", а не додатки 1,14 до Постанови №704.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції,   що за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності   Законом від 06.12.2016 №1774-VIII, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення приміток Додатку 1, 14 Постанови № 704 щодо обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 по справі 240/4946/18.
Щодо доводів позивача у своїй апеляційній скарзі про  помилковість застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин пункту 3   розділу П "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-УШ, який набрав чинності 01.01.2017, колегія суддів зазначає наступне. 
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України"                      від 06.12.2016 №1774-VIII   були внесені зміни до деяких Законів України, зокрема до   Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".                    При цьому частиною 2   статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
За змістом пункту 3   розділу П "Прикінцевих та перехідних положеннь" Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-УШ заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Враховуючи, що у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" посадовий оклад є складовою грошового забезпечення військовослужбовців, то приписи 3   розділу П "Прикінцеві та перехідні положення " Закону України " Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-УШ про те, що заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів поширюється на військовослужбовців та на правовідносини з яких виник спір.
Аналізуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги позивача щодо визнання протиправними дії   Військової частини НОМЕР_1 (Головний центр оперативного документування та оперативно-технічних заходів Державної прикордонної служби України ) щодо не проведення перерахунку посадового окладу та окладу за військовим званням, з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з 50% розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом у період з 24.04.2018 по  31.12.2018 та з у період з 01.01.2019 по 01.08.218, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для   працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та множення на відповідні тарифні коефіцієнти, відповідно   постанови Кабінету Міністрів України   Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб   від 30.08.2017 № 704 та норми приміток Додатків 1 та 14 до неї, та зобов`язання відповідача провести відповідні перерахунки   є такими, що задоволенню не підлягають.
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог.
Згідно ч. ч. 1-4   ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. ч. 1-4   ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача у справі.
Відповідно до   ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду   без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 у справі № 520/12121/2020 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст.   311,   315,   316,   321,   325,   328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд  -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 11.11.2020 по справі №520/12121/2020  залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва