ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2654/21 Справа № 210/573/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В.Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Бондар Я.М.,
суддів: Барильської А.П., Зубакової В.П.
сторони:
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - ОСОБА_2 
третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 року про повернення заяви, постановлену суддею Сільченко В. Є.в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, -
ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 грудня 2020 рокузаява ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №210/573/19 повернуту заявнику.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 30.12.2020 року про повернення його заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , накласти арешт на нерухоме майно, посилаючись на її незаконність.
При цьому, скаржник зазначає, що, подаючи заяву про накладення арешту на квартиру йому не було відомо про необхідність сплати судового збору, вважає, що канцелярія суду повинна була не приймати його заяву та роз`яснити про необхідність сплати судового збору, а суд не повинен був виносити ухвалу про відмову у накладенні арешту.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано.
Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, в тому числі про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Тому, розгляд справи здійснюється без виклику сторін в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції, повертаючи ОСОБА_1  заяву про забезпечення позову, виходив з того, що заяву поданобез додержання вимог статті 151 ЦПК України, зокрема: заявником не вказано жодних обґрунтувань з приводу необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтовано обраний захід забезпечення, не вказано пропозицій із зустрічного забезпечення, до заяви про забезпечення позову не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а саме в розмірі 420 грн. 40 коп.
Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.
Відповідно до ч., ч.2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Так, матеріалами справи встановлено, що ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 травня 2019 року задоволена заява ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранна Анастасія Анатоліївна про визнання заповіту недійсним. Накладено арешт на нерухоме майно: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про спадщину за законом від 12.03.2019 року в реєстрі №293 (а.с.80-82).
Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 грудня 2020 року виправлена описка в тексті рішенні Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.11.2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог ОСОБА_3 , про визнання заповіту недійсним та скасування державної реєстрації свідоцтва про спадщину за законом від 12.03.2019 року в реєстрі №293.
Доповнено резолютивну частину рішення суду від 26.11.2020 року абзацом другим наступного змісту:
«Арешт, накладений згідно ухвали суду від 03.05.2019 року, на нерухоме майно: квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 – скасувати».
24 грудня 2020 року позивачем подана до Дніпровського апеляційного суду апеляційна скарга на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року (а.с.105, т.2).
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28 грудня 2020 року витребувано з Дзержинського районного суду матеріали цивільної справи для розгляду по суті апеляційної скарги позивача на зазначене вище судове рішення (а.с.132, т.2), які надійшли на адресу суду апеляційної інстанції 12 січня 2021 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2021 року відкрито провадження за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року (а.с.193, т.2)
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 січня 2021 року справа за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року призначена до розгляду на 06 квітня 13:10 год. (а.с.194, т.2).
Відповідно до ст.151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
З поданої позивачем 29 грудня 2020 року до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить накласти арешт на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , так як він подав апеляційну скаргу на рішення суду(а.с.95, т.2).
Колегія суддів вважає, що подана позивачем заява про накладення арешту на квартиру, як правильно зазначив суд першої інстанції не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України, оскільки не містить всіх необхідних відомостей встановлених в ст.151 ЦПК України, окрім того, до заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, що суперечить нормам ч.6 ст.151 ЦПК України. 
Статтею 153 ЦПК України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.
Отже, суд першої інстанції, встановивши, що заява про забезпечення позову подана без додержання вимог статті 151 ЦПК України на законних підставах повернув її заявнику.
Окремо слід зазначити, що, позивач, вперше, подаючи заяву про забезпечення позову 11 квітня 2019 року сплатив судовий збір у встановленому порядку і розмірі на час подачі такої заяви, що підтверджено матеріалами заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову наявними в матеріалах справи, тому твердження позивача про те, що суд повинен був йому роз`яснити про необхідність сплати судового збору, а не відмовляти в накладенні арешту на квартиру та повертати заяву, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до ч.9 ст.158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.
Згідно ч.10. ст.158 ЦПК України у такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
Оскільки, позивачем була подана апеляційна скарга на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 листопада 2020 року, то скасовані судовим рішенням заходи забезпечення позову продовжують зберігати свою діюдо набрання законної сили оскаржуваним судовим рішення, тобто до прийняття рішення судом апеляційної інстанції, тому на думку колегії суддів у позивача були відсутні підстави для повторного звернення із заявою про забезпечення позову.
Таким чином, суд першої інстанції вірно виходив з того, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідала вимогам ст.151 ЦПК України, отже у суду були підстави для її повернення.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про повернення заяви про забезпечення позову була постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 151, 153, 154, 367, 375, 379, 382, 383, 384 України, Дніпровський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпроппетровської області від 30 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: