ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/572/21  Номер провадження 33/814/399/21	Головуючий у 1-й інстанції Стрюк Л. І.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., 
за участі: 
адвоката – Веретельника О.І.
при секретарі – Ряднині І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Веретельника Олега Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року,
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив адвокат Веретельник О.І., діючий в інтересах ОСОБА_1 посилаючись на те, що вона є незаконною.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що протягом всього часу знаходження на місці зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не відмовлявся проходити медичний огляд на стан сп`яніння, що відображено на відеозйомці, наданій працівниками поліції. При цьому ОСОБА_1 вказував на те, що погано почуває себе у зв`язку з нанесенням йому тілесних ушкоджень, що об`єктивно підтверджується висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_1 .
Вказував, що працівник поліції, який пропонував йому пройти такий огляд, зробив висновок про відмову водія від його проходження та одразу почав складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1ст. 130 КпАП України саме за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.
Зазначав, що наявні у справі та досліджені судом докази не доводять безсумнівно та достовірно факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2 .9 "а" Правил дорожнього руху та відповідно наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того зазначав, що правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності згідно з оскаржуваною постановою Полтавського районного суду від 14 травня 2021 року, вчинене 07 лютого 2021 року.
Вважає, що накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП після спливу трьох місяців з дня вчинення правопорушення згідно ст. 38 КУпАП у редакції ЗУ № 1231-ІХ від 16 лютого 2021 року, суддя допустила неправильне застосування норми матеріального права, що є самостійною підставою для скасування постанови від 14 травня 2021 року, з закриттям провадження у справі стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст. 38 КУпАП (в ред. ЗУ № 114-ІХ від 19 вересня 2019 року).?
Ураховуючи викладене, прохав постанову Полтавського районного суду від 14 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КпАП України та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними строком на один рік – скасувати, а провадження у справі закрити.
ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про місце, дату, час слухання справи, в судове засідання не з`явився, подавши клопотання про слухання справи у його відсутність за участю його адвоката Веретельника О.І. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги по суті, приходжу до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №085031 від 07 лютого 2021 року складеним поліцейським СРПП №4 Полтавського РВП сержантом поліції Дудкою І.С. про те, що ОСОБА_1 07 лютого 2021 о 23 год. 02 хв. у Полтавському районі, с. Сапожино по вул. Лугова, 35 керував транспортним засобом ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Згідно із письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , водій ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер, після чого йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога на що він також відмовився. 
Із відеозапису з відеореєстратора вбачається, що після зупинки транспортного засобу до водія підійшли поліцейські, які розмовляли з ним через відчинені передні ліві двері, а потім водій раптово почав рух назад з відчиненими дверима, штовхаючи при цьому одного із поліцейських.
Із відеозапису з боді-камери вбачається, що ОСОБА_1 інспектор поліції пропонував пройти огляд як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в наркодиспансері, на що той спочатку просив пояснити йому причину зупинки, а потім взагалі відмовився проїхати до лікаря для проходження огляду, що місцевий суд розцінив як відмову від проходження огляду. 
Крім того згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою встановлення фактів вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів №67 від 08 лютого 2021 року, складеного лікарем КП «Полтавський обласний наркологічний диспансер Полтавської обласної ради», ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння.
Разом з тим, цей доказ не виключає відповідальності особи за відмову від проходження огляду, оскільки висновок складений о 01:46 год. 08 лютого 2021 року за направленням о/у СКР ВР №2 Полтавського РНП 08 лютого 2021 о 01:30 год., а відповідно до протоколу, адміністративне правопорушення скоєне о 23:02 год.
Більш того, зазначений висновок щодо результатів медичного огляду підтверджує обґрунтованість вимоги працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з наявністю у ОСОБА_1 ознак сп`яніння.
Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, за своїм змістом цієї норми закону, керування транспортним засобом в стані сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння є окремими та самостійними діяннями, які складають склад адміністративного правопорушення.
За ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з ч. 2 ст. 16 цього Закону водій зобов`язаний виконувати розпорядження поліцейського.
Пунктом 2.5 ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У відповідності до п. 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 - водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
Положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 передбачає чітко обумовлену процедуру порядку проведення огляду на стан сп`яніння, зокрема п. 6 Розділу І вказаної Інструкції передбачає, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу І цієї Інструкції).
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є самостійним складом правопорушення.
Працівниками поліції дотримані вимоги ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.
Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з висновком судді місцевого суду про те, що вищезазначені обставини в сукупності свідчать про винуватість у вчиненні водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Разом з цим, при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення суддя місцевого суду не звернула уваги на положення ч. 2 ст. 38 КУпАП (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин), відповідно до якої, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 цього Кодексу.
Ураховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення не врахував положення ч. 2 ст. 38 КУпАП (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) та наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 після закінчення тримісячного строку накладення адміністративного стягнення.
Правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 було вчинено 07 лютого 2021 року, однак розгляд справи про адміністративне правопорушення судом першої інстанції було проведено 14 травня 2021 року, тобто після закінчення строку передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП.
З огляду на те, що адміністративне стягнення на апелянта було накладено після спливу тримісячного строку, передбаченого ч. 2 ст. 38 КУпАП, то оскаржувана постанова Полтавського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року підлягає скасуванню, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу адвоката Веретельника Олега Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 14 травня 2021 року – скасувати, провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Полтавського
апеляційного суду                                                                Л.М. Хіль