ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" червня 2021 р.           Справа№ 910/542/21
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Хрипуна О.О.
суддів:            Чорногуза М.Г. 
          Агрикової  О.В. 
 
розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Транс Логістик"
на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021
(повний текст рішення складено 18.03.2021)
у справі № 910/542/21 (суддя Бондарчук В.В.)
за позовом Приватного підприємства "Транс Логістик"
до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія"
про стягнення 127 923,08 грн

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог
ПП "Транс Логістик" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "УПСК") про стягнення 127 923,08 грн страхового відшкодування пошкодження транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).
Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043 від 16.07.2019.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття
Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/542/21 у позові відмовлено повністю.
Відмовляючи у позові, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем правомірно відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування у розмірі 127 923,08 грн, оскільки огляд застрахованого транспортного засобу MAN, н.з. НОМЕР_1 відповідачем не здійснювався, відповідно акт огляду, завірений підписом та печаткою відповідача відсутній.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів
Не погодившись з рішенням, ПП "Транс Логістик" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі; розгляд апеляційної скарги здійснити у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.
За твердженням скаржника, правова позиція відповідача щодо відсутності доказів проведення відповідачем огляду автомобіля MAN, н.з. НОМЕР_1 , після його пошкодження у ДТП, що трапилась 15.08.2020, не може бути підставою для невиконання обов`язку виплатити страхове відшкодування власнику застрахованого транспортного засобу.
Скаржник наполягає, що акт огляду автомобіля не є тим документом, який має бути в розпорядженні позивача та надаватись страховій компанії при настанні страхового випадку, адже цей акт огляду складається виключно самим страховиком або із залученням спеціалізованих компаній.

Позиції учасників справи
Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ПП "Транс Логістик".

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями  від 13.04.2021 справу № 910/542/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Хрипуна О.О., суддів Чорногуза М.Г. та Агрикової О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПП "Транс Логістик" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/542/21, відмовлено у задоволенні клопотання ПП "Транс Логістик" про розгляд апеляційної скарги з повідомленням (з викликом) учасників справи, справу ухвалено розглядати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
15.08.2020 о 07 год. 30 хв., на вул. Індустріальна, 6, у с. Копилів Макарівського району Київської області водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Сканія, н.з. НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб MAN, н.з. НОМЕР_1 . В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб MAN, н.з. НОМЕР_1 , який належить позивачу.
19.08.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою-повідомленням (автокаско) про настання страхового випадку, а саме пошкодження транспортного засобу MAN, н.з. НОМЕР_1 внаслідок вищезазначеного ДТП, з доданою схемою місця ДТП.
26.08.2020 ТОВ "Аванті Груп" надало позивачу рахунок-фактуру № ОК-0007627 на суму 127 923,08 грн на послуги з діагностики та ремонту автомобіля після ДТП.
Постановою Макарівського районного суду Київської області від 15.09.2020 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого  ст. 124 КУпАП, та зазначено, що винність ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху, і, як наслідок, у ДТП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 432026 від 15.08.2020, доданою до протоколу про адміністративне правопорушення схемою місця ДТП від 15.08.2020, беззастережно підписану водієм, поясненнями водіїв.
З листа ПрАТ "УПСК" від 18.09.2020 вбачається, що ПрАТ "УПСК" інформувало ПП "Транс Логістик", що в ході перевірки процесу врегулювання страхових випадків у м. Дніпрі було встановлено, що Асистуюча компанія несвоєчасно виконувала огляди пошкоджених автомобілів та порушувала обумовлені терміни.
22.12.2020 ПрАТ "УПСК" листом за вих. № 1949/18 все ж відмовило ПП "Транс Логістик" у виплаті страхового відшкодування на підставі пп. 16.1.11 п. 16.1 договору, у зв`язку з відсутністю Акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування транспортного засобу. ПрАТ "УПСК" пояснило, що страхувальник при укладенні договору страхування свого обов`язку щодо надання страховику транспортного засобу MAN, д.р.н. НОМЕР_1 , для огляду та фотографування з метою оцінки страхового ризику, не виконав; відповідно, Акт огляду цього транспортного засобу відсутній. 
Так, 16.07.2019 відповідно до діючого законодавства України, на умовах "Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затв. головою правління ПрАТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009, зі змінами та доповненнями від 16.04.2013 (далі - Правила страхування), між ПрАТ "УПСК" (страховик) та ПП "Транс Логістик" (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 078999/920/190001043, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням, визначеним у ч. 1 договору наземним транспортним засобом та стаціонарно встановленим на ньому додатковим обладнанням.
Сторони погодили у розділі 8, що договір укладається на строк, визначений у частині І договору: 18.07.2019 - 17.07.2020. Період страхування - частина строку, протягом якого діє договір. Договір набирає чинності з моменту, вказаного як початок строку дії договору, але не раніше 00 год. 00 хв. дня наступного за днем надходження страхового платежу (першого платежу) в повному розмірі на поточний рахунок або в касу страховика чи його представника або через інші платіжні системи, дозволені законодавством України і які запроваджені у страховика, якщо інше не погоджено письмово сторонами. 
Відповідно до ч. 1 договору № 078999/920/190001043 застрахованими є транспортні засоби, зазначені у додатку до цього договору.
Відповідно до додатку № 5 до цього договору застрахованим є, в тому числі, транспортний засіб - MAN, н.з. НОМЕР_1 , 2012 року випуску, страхова сума 970 000,00 грн, страховий тариф - 1,10%, річний страховий платіж для зазначеного транспортного засобу - 11 543,00 грн, період дії договору: 22.08.2019 - 21.08.2020.
Згідно із додатком 1 до договору одним із страхових випадків, передбачених договором вважається пошкодження ТЗ у ДТП - події, яка сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди, чи завдані матеріальні збитки.
Виключення із страхових випадків і обмеження страхування сторони передбачили у розділі 6 договору з урахуванням протоколу розбіжностей, який є додатком № 2 до договору. Зокрема, страховик не відшкодовує витрати на усунення пошкоджень ТЗ, які мали місце в момент укладення цього договору та були зазначені в Акті огляду, а також тих пошкоджень, за якими було виплачене страхове відшкодування або відмовлено у виплаті, та на дату настання страхового випадку такі пошкодження не були усунені і факт усунення пошкоджень не був зафіксований в Акті огляду ТЗ (п. 6.3.1 договору).
Права та обов`язки сторін визначено розділом 11 договору з урахуванням протоколу розбіжностей, який є додатком № 2 до договору: права страхувальника визначені у підпунктах п. 11.1, його обов`язки - у підпунктах п. 11.2; права страховика визначені у підпунктах п. 11.3, обов`язки страховика - у підпунктах п. 11.4. 
Зокрема, страхувальник зобов`язаний при укладенні цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання і т.ін., що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких фактів (11.2.1). 
Страхувальник має право отримати страхове відшкодування при настанні страхового випадку в порядку та на умовах, передбачених договором (п. 11.1.1); оскаржити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, відмову страховика у виплаті страхового відшкодування (страхової виплати) або розмір виплаченого страхового відшкодування (страхової виплати) (п. 11.1.7).
Страховик зобов`язаний: протягом 2-х робочих днів, після отримання письмової заяви про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасної виплати страхового відшкодування (п. 11.4.2); після отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку, а в разі ДТП, ще й довідки з ДАЇ (або відповідної служби) про реєстрацію ДТП, зробити запит до компетентних органів щодо причин та обставин настання страхового випадку (п. 11.4.4.); протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи (п. 11.4.6); прийняти рішення про виплату (скласти страховий акт) страхового відшкодування, або прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування в термін не пізніше 5 робочих днів від дати отримання страховиком всіх необхідних документів, зазначених у розділі 13 частини ІІ цього договору, що підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків (п. 11.4.9); у разі відмови у виплаті страхового відшкодування - протягом 10 робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити про це страхувальника та вигодо набувача з обґрунтуванням причин відмови (п. 11.4.10); здійснити виплату страхового відшкодування (страхової виплати) протягом 14 робочих днів від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування (страхової виплати). Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки, від суми страхового відшкодування за кожний день прострочки (п. 11.4.11).
Страховик має право при укладенні цього договору страхування отримати від страхувальника інформацію, необхідну для оцінки ступеню страхового ризику (п. 11.3.1); перевіряти надану страхувальником інформацію і документи стосовно ТЗ, умов його експлуатації та зберігання, факт і обставини настання страхового випадку, розмір завданих збитків, та виконання страхувальником та/або довіреними особами зобов`язань за договором (п. 11.3.2); відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених у розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7). 
В підпункті 16.1.11 п. 16.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей, який є додатком № 2 до договору) сторони погодили, що підставами для відмови у виплаті страхового відшкодування, в тому числі, є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ. 

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених  статтею 11 цього Кодексу.
Згідно зі  ст. 11 ЦК України  цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 та ч. 1 ст.  628 ЦК України  договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 979 ЦК України  визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до  ст. 1 Закону України "Про страхування"  страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього  Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства (ст. 6 Закону України "Про страхування").
Згідно з ч. ч. 1-3  ст. 25 Закону України "Про страхування"  здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких встановлюються актами чинного законодавства України. Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку.
Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Частиною 1  ст. 988 ЦК України  передбачено, що, зокрема, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про страхування"  страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Згідно з ч. 1  ст. 26 Закону України "Про страхування"  (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)  підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є:
1) навмисні дії страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на дії, пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, в стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації. Кваліфікація дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, встановлюється відповідно до чинного законодавства України;
2) вчинення страхувальником - фізичною особою або іншою особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного кримінального правопорушення, що призвів до страхового випадку;
3) подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку;
4) отримання страхувальником повного відшкодування збитків за майновим страхуванням від особи, винної у їх заподіянні;
5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків;
6) інші випадки, передбачені законом.
Водночас ч. 2 цієї  статті Закону  встановлено, що  умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.
Відповідно до ч. 2, 3 ст. 26 Закону України "Про страхування" рішення про відмову у страховій виплаті приймається страховиком у строк не більший передбаченого правилами страхування та повідомляється страхувальнику в письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови. Відмову страховика у страховій виплаті може бути оскаржено страхувальником у судовому порядку.
Положення ст. 26 Закону України "Про страхування"  кореспондуються з принципом свободи договору, закріпленого нормами цивільного законодавства, зокрема в ст. 6 ЦК України. У ч. 1 ст. 627 ЦК України зазначено, що відповідно до  ст. 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За приписами ч. 3 ст. 16 Закону України "Про страхування" договори страхування укладаються відповідно до правил страхування.
Правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування (ч. 1 ст. 17 Закону України "Про страхування").
Колегією суддів встановлено, що ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" були розроблені та зареєстровані в установленому законом порядку Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), розміщені на офіційному сайті відповідача за посиланням: https://upsk.com.ua/dbs.8.files/upload/file/214_final.pdf.
У п. 1.1 частини ІІ договору зазначено, що цей договір укладено відповідно до чинного законодавства України на умовах "Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного)", затверджених Головою правління АТ "УПСК" 31.03.2009 та зареєстрованих Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України 07.05.2009 за реєстраційним № 0690302 (далі - Правила страхування).
Положеннями п. 11.2.1 частини ІІ договору на страхувальника покладений обов`язок при укладення цього договору надати достовірну інформацію страховику про всі відомі йому обставини, що мають істотне значення для оцінки страхового ризику, і надалі інформувати його про будь-яку зміну умов експлуатації, зберігання тощо, що може вплинути на ступінь страхового ризику щодо ТЗ, не пізніше 3 робочих днів після виникнення таких факторів.
Відповідно до п. 8.3 Правил страхування при страхуванні ТЗ, перед укладанням, оновленням чи зміною умов Договору страхування страхувальник зобов`язаний надати страховику ТЗ та додаткове обладнання для огляду.
Згідно з п. 9.2.18 Правил страхування страхувальник зобов`язаний надати транспортний засіб для огляду, проведення розслідування або експертного дослідження страховику під час укладання договору страхування, після настання страхового випадку, під час або після закінчення відновлювального ремонту, та в інших випадках на вимогу страховика протягом дії договору страхування.
Поряд з наведеним за умовами договору страховику надано право відмовити у виплаті страхового відшкодування у випадках, зазначених в розділі 16 цього договору та Правилах страхування (п. 11.3.7 частини ІІ договору).
Пунктом 16.1.11 частини ІІ договору (в редакції протоколу розбіжностей до нього) передбачено, що підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування є відсутність акту огляду, завіреного підписом та печаткою представника страховика, що засвідчує факт проведення огляду та фотографування ТЗ.
Обґрунтовуючи необхідність складення акту огляду транспортного засобу на момент укладення договору страхування, відповідач свої доводи фактично зводить до того, що обов`язок надання транспортного засобу для огляду прямо передбачений Правилами страхування та мав бути реалізований при страхуванні транспортного засобу, перед укладенням договору, відсутність акту огляду в силу п. 16.1.11 договору є наслідком відмови у виплаті страхового відшкодування, про що був обізнаний позивач при укладенні договору, у т.ч. з протоколом розбіжностей.
Поряд з цим колегія суддів зазначає, що визначення ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" як страховиком страхової суми для транспортного засобу MAN, н.з. НОМЕР_1 , у розмірі 970 000,00 грн і погодження такого розміру страхової суми страхувальником, що підтверджується додатком № 5 від 16.07.2019 до договору страхування, підписаним представниками обох сторін та засвідченим їх печатками.
Тобто, незважаючи на твердження про невиконання страхувальником обов`язку надати автомобіль MAN, н.з. НОМЕР_1 , для огляду та складення відповідного акту під час укладення договору страхування, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" все одно визначило страхову суму для вказаного автомобіля. 
Враховуючи викладене, колегія суддів критично оцінивши твердження відповідача про невиконання позивачем вказаного обов`язку, та приходить до висновку, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування на користь позивача відсутні.
Положеннями ст. 9 Закону України "Про страхування" визначено, що франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.
Судом встановлено, що за умовами частини І договору франшиза за страховим випадком ДТП становить 0,00 грн.
Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті на користь позивача, становить 127 923,08 грн.
При цьому колегія суддів звертає увагу, що згідно з п. 11.4.6 частини ІІ договору саме на страховика покладений обов`язок протягом 5 робочих днів з дня отримання письмового повідомлення про настання страхового випадку здійснити огляд пошкодженого ТЗ та/або вжити заходів для проведення незалежної експертизи.
Тому відсутність доказів проведення відповідачем огляду автомобіля марки MAN, н.з. НОМЕР_1 , після його пошкодження у ДТП, що трапилась 15.08.2020, не може стати підставою для невиконання обов`язку виплатити страхове відшкодування ПП "Транс Логістик" як власнику вказаного застрахованого транспортного засобу.
Статтями  525,  526 ЦК України  визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 1  ст. 74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1  ст. 77 ГПК України  обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Під час розгляду справи колегія суддів апеляційного господарського суду визнає апеляційну скаргу ТОВ "Техінвестпостач" необґрунтованою, а отже такою, що не підлягає задоволенню .
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).
За таких обставин решту аргументів сторін апеляційний господарський суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ПП "Транс Логістик" до ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення 127 923,08 грн страхового відшкодування пошкодження транспортного засобу під час ДТП є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне  застосування норм матеріального права.
Частиною 1 статті 277 ГПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Враховуючи вищевикладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, найшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи (щодо наявності у відповідача обов`язку перед позивачем щодо відшкодування заявленої до стягнення суми виплаченого страхового відшкодування), за недоведеності обставин, що мають значення для справи, як суд першої інстанції визнав встановленими (щодо відсутності у відповідача підстав невиконання цього обов`язку), висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, а також при ухваленні рішення судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права щодо визначення обов`язку особи відповідати за цивільними зобов`язаннями, у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 ст. 277 ГПК України оскаржуване рішення підлягає скасуванню в апеляційному порядку з прийняттям нового рішення про задоволення позову повністю з наведених у даній постанові підстав.

Судові витрати.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України визначено, що у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 14 ст. 129 ГПК України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
За результатами розгляду справи, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 270,00 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 3 405,00 грн, відповідно до ст. 129 ГПК України, підлягають відшкодуванню відповідачем.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284  Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Транс Логістик" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/542/21 задовольнити.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.03.2021 у справі № 910/542/21 скасувати.
3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) на користь Приватного підприємства "Транс Логістик" (52005, Дніпропетровська обл., Дніпровський р-н, селище міського типу Слобожанське, вул. Теплична, буд. 27-С, ідентифікаційний код 34307753) суму страхового відшкодування в розмірі 127 923,08 грн та 5 675,00 грн судових витрат.
5. Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ.
6. Матеріали справи № 910/542/21 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            О.О. Хрипун 

Судді                                                                                М.Г. Чорногуз

                                                                                О.В. Агрикова