Дата документу 01.06.2021 Справа № 937/2318/21

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
01 червня 2021 року
м. Запоріжжя

Єдиний унікальний № 937/2318/21
Провадження №22-ц/807/2114/21

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кримської О.М. (суддя-доповідач),
суддів Дашковської А.В., Кочеткової І.В.,
за участю секретаря судового засідання Волчанової І.М.,
       
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року про відмову у відкритті провадження, в складі судді Редько О.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи – приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєднова Н.В., Головне управління Держгеокадастру Запорізької області про визнання рішення суду незаконним, визнання недійсним права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до  ОСОБА_2 , треті особи – приватний нотаріус Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєднова Н.В., Головне управління Держгеокадастру Запорізької області про визнання рішення суду незаконним, визнання недійсним права власності, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п.2 ч.1 ст.186 ЦПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись, на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить ухвалу суду скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд, посилаючись в ухвалі на рішення від 20 листопада 2012 року в справі № 2-421/2012, не взяв до уваги те, що договір купівлі-продажу житлового будинку від 10 листопада 2006 року не оскаржувався за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 . Тотожних і аналогічних позовів немає.

Учасники справи до суду апеляційної інстанції не з`явилися, повідомлені про місце, дату та час розгляду справи згідно до вимог ст..ст.128,130 ЦПК України ( а.с.29-31).

Від приватного нотаріуса Бєднової Н.В., відповідача ОСОБА_2 надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності ( а.с.28; 32).

Інші учасники справи причини неявки не повідомили.
       
Відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Судова колегія, враховуючи положення ч.2 ст.. 372 ЦПК України, ухвалила розглядати справу за відсутності учасників справи, які не прибули в судове засідання.

Заслухавши в засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження, виходив з того, що судом вже було прийнято рішення з приводу спору між тими самими сторонами про той самий предмет і з тих самих підстав, на які вказує позивач.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 186 ЦПК України суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.
Відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який подано.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Так,  ОСОБА_1  в цій цивільній справі просить суд визнати незаконним рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року; визнати недійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 листопада 2006 року; визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку від 10 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В.

Судом встановлено, що рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року в справі № 2-421/2012, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 березня 2013 року (22-ц/778/1684/13), позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельним ресурсам, приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова Н.В., КП «Водоканал», ВАТ «Мелітопольгаз», приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Зубова А.О., про визнання недійсним договору дарування земельної ділянки, про визнання дійсним правочину щодо купівлі-продажу земельної ділянки, про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення постійного земельного сервітуту задоволено частково.
Визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 600 кв. м. розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок загальною площею 25,2 кв.м. з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10 листопада 2006 року; визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 600,14 кв. м., розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , укладений 25.10.2007 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької області Зубовою А.О., зареєстрований в реєстрі за № 4427. 
 Встановлено постійний земельний сервітут, а саме право ОСОБА_2 на експлуатацію трубопроводів з газопостачання, водопостачання по земельній ділянці, площею 55,972 кв. м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , для можливості експлуатації житлового будинку, який належить ОСОБА_2 і розташований за адресою: АДРЕСА_2 , із внесенням плати в розмірі ставки земельного податку, який повинен бути розрахований виходячи із розміру даної земельної ділянки. 
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ВАТ «Мелітопольгаз», КП «Водоканал», приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Бєднова Н.В., про стягнення грошових сум відмовлено повністю.

Після ухвалення вказаного судового рішення ОСОБА_1 зверталася до суду з вимогами про скасування вищевказаного рішення суду першої інстанції.

Так, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 02 лютого 2016 року, відмовлено у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року (справа 320/6958/15-ц).

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до суду з вимогами до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку, про встановлення факту незаконного набуття права власності на землю, про визнання недійсним права власності на землю, тощо.

Так, 02 червня 2016 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області ухвалене рішення у справі № 320/10323/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності та земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 . В задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Сторонами у справі були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Предметом позову - право власності на земельну ділянку № НОМЕР_1 площею 600 кв.м. по АДРЕСА_2 . Підставою позову є користування земельною ділянкою ОСОБА_2 без правовстановлюючих документів. 
Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 28 липня 2016 року рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 02 червня 2016 року залишено без змін.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 11 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 28 травня 2019 року, відмовлено в задоволенні позову  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_4  до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності  ОСОБА_2 на земельну ділянку з моменту укладання договору купівлі-продажу будинку, тобто з 10 листопада 2006 року, отриману на підставі рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 листопада 2012 року та про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку від 10 листопада 2006 року, укладений між  ОСОБА_3  та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В. (справа № 320/5883/16).

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 03 березня 2020 року,  відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1  до ОСОБА_2  про визнаннянедійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з моменту укладення договору купівлі-продажу будинку з 10.11.2006 року (справа № 320/3402/16).

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 20 березня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження в справі 320/7701/16 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 .

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 18 листопада 2020 року, відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 600 кв.м., розташовану за адресою АДРЕСА_2 , з моменту укладення договору договір купівлі-продажу житлового будинку від 10 листопада 2006 року (справа № 937/5467/20).

Отже, і у справі, що переглядається судом апеляційної інстанції, і у інших справах за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним права власності на земельну ділянку, предметом позову було визнання незаконним права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку, підстави позову – порушення судами вимог ст.120 ЗК України, ст.377 ЦК України під час вирішення земельного спору у 2012 році.

Крім того, як зазначалось, у справі № 320/5883/16 предметом позову було визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку від 10 листопада 2006 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Мелітопольського нотаріального округу Запорізької області Бєдновою Н.В.

З матеріалів цієї справи вбачається, що ОСОБА_1 наводить такі ж самі підстави, які вже були предметом розгляду в інших цивільних справах. Інших підстав у позовній заяві в цій справі не зазначено.

Ураховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що судом вже були ухвалені рішення, які набрали законної сили, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення процесуального питання.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження в цій справі є такою, що відповідає вимогам процесуального закону, тому підстав  для її скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 березня 2021 року про відмову у відкритті провадженняв цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 03 червня 2021 року.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

І.В. Кочеткова