ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"25" травня 2021 р.           Справа№ 911/1421/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Козир Т.П.
суддів:            Кравчука Г.А. 
          Коробенка Г.П. 
 
 при секретарі Вага В.В.
за участю представників сторін:
від позивача: Мицька Р.М. дов. від 15.01.2021;
від відповідача:  не з`явився;
від третьої особи 1: Майбороди А.Л. дов. від 30.12.2020;
від третьої особи 2: Майбороди А.Л. дов. від 14.12.2020;
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"
на ухвалу Господарського суду Київської області від 05.04.2021 (повний текст підписано 12.04.2021) (суддя Бабкіна В.М.) 
за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" 
про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 30.07.2020 р. у справі №911/1421/19 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 
до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" 
за участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Київоблгаз Збут" 
2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз Збут" 
про визнання недійсним правочину,
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2021 клопотання Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про зупинення провадження з розгляду заяви про перегляд рішення господарського суду Київської області від 30.07.2020 р. у справі №911/1421/19 за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. 
У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" № 1902/21 від 19.02.2021 р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Київської області від 30.07.2020 р. у справі № 911/1421/19 відмовлено.
Рішення Господарського суду Київської області від 30.07.2020 р. у справі № 911/1421/19 залишено без змін.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, задовольнити заяву про перегляд за нововиявленими обставинами рішення від 30.07.2020,  скасувати його та відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення до справи, оскільки рішенням господарського суду міста Києва від 11.01.2021 у справі №910/9617/20 було встановлено факт невиконання АТ "НАК "Нафтогаз України" вимог постанові КМУ №143 та факт безспірності вимог АТ "Київоблгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України", а згідно висновків Верховного Суду в постанові від 22.01.2021 №910/11116/19, згідно яких наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування  не є  перешкодою зустрічних однорідних вимог. Вказані обставини є підставою для перегляду рішення, його скасування і прийняття нового рішення про відмову у задоволенні позову.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що відповідач у заяві посилається на обставини, наявність яких не спростовує фактів та обставин, які було покладено в основу судового рішення. 
Представником третьої особи 1 подані письмові пояснення, у яких він цитує норми чинного законодавства щодо зарахування зустрічних однорідних вимог і судові рішення у справах №№916/4933/15, 918/539/18,910/9617/20, та просить врахувати ці пояснення.
Відповідач (апелянт) про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, представника у судове засідання не направив, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги.
Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення апеляційної скарги. 
Представник третіх осіб у судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу відповідача.
Заслухавши пояснення представників позивача і третіх осіб, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2019 року Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось у Господарський суд Київської області з позовом до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" про визнання недійсним правочину, оформленого заявою № 810-Сл-7775-0519 від 21.05.2019 р. про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 143 від 27.02.2019 р. "Питання споживання природного газу" встановлено обов`язок не змінювати обсяг прав з моменту набрання нею чинності, проте відповідач розглядає заборону, встановлену даною постановою №143 від 27.02.2019 р., як обов`язок НАК "Нафтогаз України" вчинити дії, направлені на зміну обсягу цивільних прав за минулий період, у зв`язку з чим позивач, звертаючись з даним позовом до суду, просить суд визнати недійсним правочин, оформлений заявою № 810-Сл-7775-0519 від 21.05.2019 про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Рішенням Господарського суду Київської області від 30.07.2020 у справі №911/1421/19, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020, позов задоволено повністю. Визнано недійсним правочин, оформлений Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Київоблгаз" (на даний час - Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз") заявою № 810-Сл-7775-0519 від 21.05.2019 р. про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.
Місцевий господарський суд (з яким погодився суд апеляційної інстанції), задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що грошові вимоги АТ "ОГС "Київоблгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України" на суму 369 128  773,53грн, які є предметом заліку за заявою від 21.05.2019, є спірними з огляду на існування між сторонами спору стосовно наявності та розміру відповідного зобов`язання. Тобто, між сторонами існувала неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, що вказує на відсутність безспірності заявлених однорідних вимог та свідчить про відсутність всіх необхідних умов, передбачених статтею 601 ЦК України для здійснення такого зарахування. 
Ухвалою Верховного Суду від 02.02.2021 було закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз".
22.02.2021 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" подало до Господарського суду Київської області заяву про перегляд рішення Господарського суду Київської області від 30.07.2020 за нововиявленими обставинами, в якій відповідач просив суд скасувати зазначене рішення та прийняти нове, яким в позові відмовити повністю, посилаючись на наявність істотних обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, станом на час розгляду справи.
В обґрунтування заяви відповідач посилався на те, що:
- в основу рішення господарським судом був покладений висновок про те, що на час вчинення правочину, оформленого заявою про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 21.05.2019 р. № 810-Сл-7775-0519, позивач заперечував наявність у нього грошового зобов`язання перед третіми особами, частина яких була відступлена останніми на користь відповідача та, в подальшому, стала предметом заліку, тобто, між сторонами існувала неузгодженість щодо наявності зустрічного зобов`язання, що вказує на відсутність безспірності заявлених однорідних вимог;
- ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.07.2020 р. було відкрито провадження у справі № 910/9617/20 за позовом ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" до АТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов`язання АТ "НАК "Нафтогаз України" виконати вимоги абз. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 р. № 143 "Питання споживання природного газу"; визнати протиправними дії АТ "НАК "Нафтогаз України" з повернення ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" коригуючих актів листом від 25.04.2019 р. № 26-3525/1.17-19; зобов`язати АТ "НАК "Нафтогаз України" визнати переплату ТОВ "Дніпропетровськгаз збут" на користь АТ "НАК "Нафтогаз України" у сумі 1756256489,16 грн. за договорами купівлі-продажу газу від 30.06.2015 р. №15-709-Н, від 30.12.2015 р. №16-106-Н, від 28.10.2016 р. № 16-405-Н, від 12.04.2017 р. №17-204-Н, від 29.09.2017 р. № 17-404-Н, від 05.11.2018 р. № 18-504-Н та оформити первинні документи на підтвердження її визнання;
- рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. у справі №910/9617/20 позовні вимоги ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" задоволено частково, стягнуто з НАК "Нафтогаз України" на користь ТОВ "Дніпропетровськгаз Збут" суму безпідставно збережених коштів у розмірі 966396645,10 грн., 3% річних у розмірі 26981195,35 грн., інфляційні у розмірі 5689716,58 грн. та судовий збір у розмірі 410616,29 грн;
- у контексті спірних правовідносин Господарський суд міста Києва, зокрема, дійшов висновку, що в силу положень постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 р. №143 правова підстава для володіння "НАК "Нафтогаз України" коштами в сумі 1756256489,16 грн., сплаченими позивачем на користь відповідача відповідно до вказаних вище договорів купівлі-продажу природного газу, в межах норм споживання природного газу, визначених постановою № 619, відпала;
- Господарським судом міста Києва у вказаному рішенні також проаналізовано договори про відступлення права вимоги, предметом яких є відступлення первісним кредитором до нового кредитора права вимоги щодо боргу, який виник у АТ "НАК "Нафтогаз Україна" в частині вартості отриманого природного газу та розподіленого населенню по договорах купівлі-продажу природного газу від 30.06.2015 р. №15-709-Н, від 30.12.2015 р. №16-106-Н, від 28.10.2016 р. № 16-405-Н, від 12.04.2017 р. №17-204-Н, від 29.09.2017 р. № 17-404-Н, від 05.11.2018 р. №18-504-Н, а також судом встановлено, що зазначені договори про відступлення права вимоги відповідають вимогам ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України;
- тому, на думку заявника, рішенням Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. у справі № 910/9617/20 було встановлено факт невиконання АТ "НАК "Нафтогаз України" вимог постанови КМУ № 143 та факт безспірності вимог АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" до АТ "НАК "Нафтогаз України";
- враховуючи презумпцію дійсності правочину, що встановлена статтею 204 ЦК України, договори про відступлення права вимоги від 13.05.2019 р. №56S810-12205-19 та від 13.05.2019 р. № 56S810-12448-19 наразі є дійсними, оскільки не скасовані в судовому порядку; 
- іншою нововиявленою обставиною відповідач вважає постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 про визнання недійсним одностороннього правочину, яка містить висновки про те, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог; за дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним;
- відповідач вбачає підстави для перегляду рішення у даній справі за нововиявленими обставинами на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. у справі № 910/9617/20 та постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 р. у справі №910/11116/19.
Позивачем були подані заперечення на заяву, у якій він вважав, що відсутні нововиявлені обставини, які були б підставою для перегляду рішення суду у даній справі.
У процесі розгляду заяви відповідачем також було подано клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва у справі №640/3438/21 за позовом НАК "Нафтогаз України" про визнання протиправним та нечинним абз. 4 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2019 р. № 143 "Питання споживання природного газу".
Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції прийшов до висновку, що наведені в заяві обставини не є нововиявленими. Також суд дійшов висновку щодо відсутності підставі для зупинення провадження у справі.
Північний апеляційний господарський суд погоджується із цим висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Відповідно до частини 1 статті 320 ГПК України  рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
До  нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти,  на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін,  а  також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.  Необхідними  ознаками  існування нововиявлених  обставин  є  одночасна  наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини  не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє,  істотність даних обставин для  розгляду  справи  (тобто, коли  їх врахування    судом  мало  б  наслідком  прийняття  іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто, підтверджені належними і допустимими доказами. 
Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 320 ГПК України підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
В якості підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставини заявник посилається на те, що Господарський суд міста Києва у своєму рішенні від 11.01.2021 у справі №910/9617/20 дав оцінку договорам про відступлення права вимоги, на підставі яких відповідачем була оформлена заява №810-Сл-7775-0519 від 21.05.2019 р. про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, а Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2021 у справі №910/11116/19 зробив висновки щодо застосування ст.601 ЦК України.
Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, на момент винесення рішення у даній справі (30.07.2020 р.), рішення Господарського суду міста Києва від 11.01.2021 р. у справі № 910/9617/20 не існувало, так само не існувало і постанови Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 р. у справі 910/11116/19, а тому висновки цих судів та обставини, що випливають з цих рішень, жодним чином не могли вплинути на висновки Господарського суду Київської області щодо предмета та обґрунтованості підстав позову НАК "Нафтогаз України" у даній справі.
Отже, встановленого факту щодо безспірності вимог, заявлених до зарахування, про встановлення якої вищенаведеними рішенням Господарського суду м. Києва та постановою Верховного Суду стверджує заявник, не існувало і не могло існувати в момент прийняття рішення господарським судом у даній справі, а факт спірності вимог існував на момент вчинення оспорюваного у даній справі правочину і був відомий відповідачу.
При цьому, спірність вимог за правочином про зарахування зустрічних вимог є підставою недійсності такого правочину з моменту його вчинення, у зв`язку із чим усунення спірності вимог після вчинення правочину не скасовує обставин, пов`язаних з його недійсністю, на момент вчинення такого правочину.
Враховуючи викладене, апеляційний господарський сул вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що в розумінні ст. 320 ГПК України, вказані в заяві позивача обставини не можуть вважатись нововиявленими, які б впливали на необхідність перегляду судового рішення у даній справі.
Як зазначено у пунктах 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009 р. у справі "Христов проти України" одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії", п. 61). 
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто, поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.
Відповідно до пункту 1 частини 3 та частини 4 статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами суд постановляє ухвалу.
Крім цього, суд першої інстанції також обґрунтовано відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, оскільки дійшов вірного висновку, про те, що не існує жодних об`єктивних причин, що унеможливлюють розгляд даної справи до попереднього вирішення в судовому порядку спору у справі №640/3438/21.
Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Доводи апелянта по суті  його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження в судовому засіданні не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами  для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.
За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.
Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не змінює рішення та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від  05 квітня 2021 року - без змін.
2. Справу повернути до Господарського суду Київської області.
3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.
          Повний текст постанови складено 28.05.2021.

Головуючий суддя                                                            Т.П. Козир 

Судді                                                                                Г.А. Кравчук

                                                                                Г.П. Коробенко