КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД

Справа № 33/824/993/2021                                                                Головуючий в 1-й інстанції: Оладько С.І. 
№ 367/7834/20
Категорія:ч. 1 ст. 44-3 КУпАП                                                         Доповідач: Жук О.В.
     
П О С Т А Н О В А
  І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В., 
розглянувши  11 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1   на постанову судді Ірпінського міського суду Київської області від 29 грудня 2020 року про притягнення 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 
до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
                           
У С Т А Н О В И В:
 
29 грудня 2020 року постановою судді Ірпінського міського суду Київської області ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення/далі - КУпАП/, та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень в дохід держави.
Постановлено стягнути з  ОСОБА_1   судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави 
 
Згідно з постановою, 22.11.2020, близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи на своєму робочому місці у відділі побутових товарів в приміщенні магазину ТОВ «121» в м. Буча по вул. Енергетиків, 6, здійснила продаж галантерейних виробів, чим порушила вимоги Постанови  Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 та Постанови Кабінету Міністрів України №1100 від 11.11.2020 та вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП.
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 
Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог законодавства, судом не вжито заходів для повного та об`єктивного дослідження всіх доказів у справі, вважає що справу про притягнення її до адміністративної відповідальності розглянуто формально та поверхнево.
Апелянт вважає, що суд безпідставно притягнув її до адміністративної відповідальності, оскільки вона не є суб`єктом господарювання, який здійснює господарську діяльність в приміщенні магазину ТОВ «121». Вона не уповноважена припиняти роботу магазину, оскільки може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності. ОСОБА_1 вказує, що лише продала пральний порошок покупцю, який винесла за межі відділу. 
 
Також апелянт вказує, що їй інкримінується порушення Постанов Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 та № 1100 від 11.11.2020, без вказівки конкретного пункту, що на її думку, не є конкретним. 
На день розгляду судом першої інстанції справи про притягнення               ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності вказані положення відсутні. Тому провадження щодо неї  підлягало закриттю.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши пояснення захисника Щербини Л.А., яка підтримала подану апеляційну скаргу та просила її задовольнити,  вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
 
Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами  в  справі  про  адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані,  на  основі  яких  у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення,  винність  даної  особи  в  його вчиненні та інші обставини,  що  мають  значення  для  правильного вирішення  справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження. 
Зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого            ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, доведена зібраними у справі допустимими доказами,  а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, фотознімками, поясненнями ОСОБА_1 , які вона надавала поліцейським, покупців                  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення день та час безперешкодно зайшли в приміщення магазину ТОВ «121» в м. Буча по вул. Енергетиків, 6, який працював у звичайному режимі, придбали непродовольчі товари.
Диспозицією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних,                                   санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 
Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.
У відповідності до  ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (в редакції від 16.03.2020 року) на усій території України з 12.03.2020 року встановлено карантин.
Постановою Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020, з урахуванням внесених змін Постановою Кабінету Міністрів України № 1100 від 11.11.2020 встановлено карантинні обмеження, серед яких, в період з 00 години 00 хвилин  суботи до 00 години 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада до 30листопада 2020 року забороняється, в тому числі,  приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які проводять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування, крім торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 % яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установі діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів /без зон харчування/, діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення,                 ОСОБА_1 ,перебуваючи на робочому місці у відділенні побутових товарів в приміщенні магазину ТОВ «121» в м. Буча по вул. Енергетиків, 6,  22.11.2020, близько 09 год. 30 хв. здійснила продаж галантерейних виробів, чим порушила карантинні обмеження, встановлені Постановою Кабінету Міністрів України  № 641 від 22.07.2020 та № 1100 від 11.11.2020, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги про відсутність нормативно-правового акту на момент розгляду справи щодо ОСОБА_1 судом, є необґрунтованими, оскільки відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП законодавцем усунута не була.
Твердження апелянта про те, що вона не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, оскільки до її повноважень не входить зупиняти роботу магазину, є помилковим. Остання, надаючи письмові пояснення поліцейським зазначила, що працювала продавцем магазину у відділі побутових товарів та, на прохання покупців, виносила товар для продажу за межі відділу.  Письмовими поясненнями свідків спростовуються доводи апелянта, що вона не здійснювала продаж галантерейних товарів. 
Крім того, ОСОБА_1 , як продавець, зобов`язана дотримуватись обмежень, в тому числі, встановлених Постановами Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020та № 1100 від 11.11.2020. Недотримання вказаних норм є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1               ст. 44-3 КУпАП.
На підставі викладеного, постанова судді Ірпінського міського суду             Київської області від 29 грудня 2020 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга  ОСОБА_1 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду - без задоволення.
 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні   правопорушення, - 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ірпінського міського суду  Київської області від 29 грудня 2020 року, якою  ОСОБА_1  притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.44-3 КУпАП, - без зміни.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                             О.В.Жук