ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/4879/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: О.А. Рідзель

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  02 червня 2021 року                                                                                          м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                Ганечко О.М.,
суддів                                                                                    Василенка Я.М.,
                                                                                          Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

       ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, в якому просив суд:
          -          визнати протиправною бездіяльність   Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо не нарахування та невиплати щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020, як учаснику бойових дій, у розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 з урахуванням раніше виплачених сум; 
          -          зобов`язати Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити   перерахунок одноразової виплати до 5 травня 2020, як учаснику бойових дій, в розмірі 5 мінімальних пенсій за віком відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.02.2020 №3-р/2020 з урахуванням раніше виплачених сум. 
       В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, визначені   Законом України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту». Відповідно до  статті 12 цього Закону,   йому має щорічно до 5 травня  виплачуватись разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Стверджував, що у 2020 Департаментом соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації була нарахована і виплачена щорічна грошова допомога у розмірі 1390,00 грн. В червні 2020 від відповідача надійшов лист яким відмовлено йому в будь-яких соціальних виплатах, з урахуванням раніше виплаченої частини.
        Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021р. адміністративний позов задоволено повністю.  
        Визнано протиправними дії  Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації щодо відмови  ОСОБА_1 в перерахунку  щорічної разової допомоги  до 5 травня за  2020  рік включно.  
          Зобов`язано  Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації здійснити  перерахунок та виплату  щорічної разової допомоги  до 5 травня  за  2020  рік  ОСОБА_1 , згідно  статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням фактично виплачених сум.  
          Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.04.2021 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 02.06.2021.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1    ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 01.03.2018, що дає йому право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
У   2020   році до 5 травня позивачу була здійснена виплата щорічної разової грошової допомоги в розмірі  1390,00 грн. 
Листом від 22.06.2020 №02/04-01.1-01-18/978/02/04-01.1-01-18/11225 відповідач повідомив військову частину НОМЕР_2 , військовослужбовцем якої є позивач, що разова грошова допомога до 5 травня виплачена в розмірі, передбаченому  постановою Кабінету Міністрів України від 19.02.2020 
№112. Також, зазначив, що виходячи з реальних фінансових ресурсів державного бюджету, передбачених на виплату грошової допомоги у   2020   році, органи соціального захисту проводять її відповідно до положень   Закону України «Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту»  у межах бюджетних призначень.  
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду із даним позовом.  
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на таке.
Правовий статус ветеранів війни визначає   Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22 жовтня 1993 року.  
Відповідно до   статті 12 частини 5 Закону України № 3551-XII   (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25 грудня   1998   року №367-XIV), щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.  
Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20   розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28 грудня   2007   року (набрав чинності 01 січня   2008року)   статтю 12 частину 5 Закону України № 3551-XIIвикладено у такій редакції: «Щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі, який визначається Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».  
Законом України від 28 грудня 2014 року № 79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин»   (набрав чинності 01 січня   2015   року)   розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України   доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей   12,   13,   14,   15   та   16 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.   
На виконання зазначених приписів   Бюджетного кодексу України  з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія   Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: № 147 від 31 березня   2015   року, № 141 від 02 березня   2016   року, № 233 від 05 квітня   2017   року, № 170 від 14 березня   2018   року, № 237 від 20 березня   2019   року та № 112 від 19 лютого   2020 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.  
Статтею 17-1 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених   статтями 12 - 16 цього Закону, здійснюють центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.  
Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Деякі питання виплати у   2020   році разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" №112 від 19 лютого   2020   року установлено, що у   2020   році виплату до 5 травня разової грошової допомоги, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань" (далі - грошова допомога), проводить Міністерство соціальної політики шляхом перерахування коштів на зазначені цілі структурним підрозділам з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської державних адміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення), які розподіляють їх між структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - районні органи соціального захисту населення), центрами по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, що відповідають вимогам пункту 47 частини першої   статті 2 Бюджетного кодексу України   (далі - центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат).  
Районні органи соціального захисту населення, центри по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат перераховують кошти через відділення зв`язку або установи банків на особові рахунки громадян за місцем отримання пенсії (особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання) у таких розмірах, зокрема учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися у зазначених місцях примусового тримання їх батьків, -   1390   гривень.  
Пунктом 2 вказаної постанови, встановлено забезпечити подання до 23 березня   2020   року районним органам соціального захисту населення переліків осіб, які мають право на отримання грошової допомоги:Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Національною гвардією, Національною поліцією, Державною податковою службою, Державною митною службою, Державною службою з надзвичайних ситуацій, Службою безпеки, Службою зовнішньої розвідки, Міністерством юстиції, Управлінням державної охорони, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державною спеціальною службою транспорту, Офісом Генерального прокурора, іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями, підприємствами, установами, організаціями - щодо осіб, які не перебувають на обліку в органах Пенсійного фонду України; Пенсійним фондом України - щодо осіб, які перебувають на обліку в його органах.  
Рішенням Конституційного Суду України від 22 травня   2008   року № 10рп/2008   визнано такими, що не відповідають   Конституції України   (є неконституційними), зокрема, положення підпункту "б" підпункту 1 пункту 20   розділу II "Внесення змін до деяких законодавчих актів України" Закону України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 107-VI від 28 грудня   2007   року.  
У подальшому Законом України від 28 грудня   2014  року №79-VІІІ "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи між бюджетних відносин" (набрав чинності 01 січня   2015   року)   розділ VІ "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України   доповнено пунктом 26, яким встановлено, що норми і положення, зокрема статей   12,   13,   14,   15   та   16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.  
На виконання зазначених приписів   Бюджетного кодексу України  з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія   Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні щодо окремого бюджетного року постанови, а саме: №147 від 31 березня   2015   року, №141 від 02 березня   2016   року, №233 від 05 квітня   2017   року, №170 від 14 березня   2018   року, №237 від 20 березня   2019   року та №112 від 19 лютого   2020   року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.  
Зокрема, у постанові Кабінету Міністрів України Деякі питання виплати у   2020   році разової грошової допомоги, передбаченої   Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   і "Про жертви нацистських переслідувань" №112 від 19 лютого   2020   року (набрала чинності 25 лютого   2020   року) визначено розмір виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій -   1390   гривень.  
Водночас, слід врахувати те, що   рішенням Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 року №3-р/2020   у справі №1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає   Конституції України   (є неконституційним), окреме положення пункту 26   розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України   у частині, яка передбачає, що норми і положення статей   12,   13,   14,   15   та   16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   (Відомості Верховної Ради України,   1993   р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.  
У цьому ж рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26   розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України   у частині, яка передбачає, що норми і положення статей   12,   13,   14,   15   та   16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"   (Відомості Верховної Ради України,   1993   р., № 45, ст. 425) застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня   ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.  
Отже, колегія суддів вважає цілком обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що саме з 27 лютого   2020   року норми і положення, зокрема статей   12,   13,   14,   15   та   16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", не застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, а застосовуються положення   статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"  в редакції   Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 25 грудня   1998   року №367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня   2008   року № 10рп/2008), а саме: щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.  
Оскільки разову грошову допомогу позивачу   було виплачено   до 5 травня   2020   року у розмірі, меншому ніж передбачено частиною п`ятою   статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення прав позивача на отримання такої допомоги у належному розмірі та доцільно врахував правову позицію Верховного суду, висловлену у постанові від 29.09.2020   у зразковій адміністративній справі № 440/2722/20.  
Крім цього, колегія суддів зазначає, що Департамент визначено відповідальним органом, який зобов`язаний завершити процедуру проведення розрахунків шляхом нарахування і виплати одноразової грошової допомоги, а тому доводи відповідача про не порушення прав та інтересів позивача саме Департаментом є необґрунтованими.
Згідно статей 1, 3 Конституції України, та принципів бюджетної системи (стаття 7 Кодексу) держава не може довільно відмовлятися від взятих на себе фінансових зобов`язань, передбачених законами, іншими нормативно-правовими актами, а повинна діяти ефективно і відповідально в межах чинного бюджетного законодавства (абзаци другий, третій підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення 27.11.2008 у справі №1-37/2008).
Таким чином, законодавство, що визначає фінансові зобов`язання держави, має первинний характер, а бюджетне законодавство - похідний від нього характер.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку, що позовні вимоги у цій справі підлягають задоволенню. 
Відповідно до норм ч. ч. 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на викладене, зважаючи на обставини цієї справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким дана належна юридична оцінка, з правильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні та не є підставою для його скасування/зміни. 
Колегія суддів вирішила, згідно ст. 316 КАС України, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                                   О.М. Ганечко 

Судді                                                                                                                Я.М. Василенко
                                                                                                      
                                                                                                             В.В. Кузьменко