УХВАЛА

17 червня 2021 року 
Київ
справа №521/851/16а
адміністративне провадження №К/9901/19722/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року 
у справі № 521/851/16а
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, 
третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,
УСТАНОВИВ:
22 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив про: 
1) встановлення права на перерахунок та отримання ним пенсії у зв`язку зі зміною розміру щомісячного грошового забезпечення – премії, у відповідності до наказів Міністерства оборони України № 576 від 05.11.2010 року з 01.11.2010 року в розмірі 55% посадового окладу; №50 від 28.01.2011 року з 01.01.2011 року в розмірі 55% посадового окладу; №355 від 25.06.2011 року з 01.06.2011 року в розмірі 90% посадового окладу; №44 від 27.01.2016 року з 01.01.2016 року в розмірі 400% посадового окладу; 
2) визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати йому пенсії згідно з законом, а саме перерахування пенсії з 01.09.2008 року враховуючи відповідні оклади за посадою у зв`язку з введенням в дію наказів МО України №377 від 28.07.2008 року, №814 від 27.11.2013 року; з 01.11.2010 року враховуючи відповідний показник премії у зв`язку з введенням в дію наказів МО України №576 від 05.11.2010 року, №50 від 28.01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року; перерахування пенсії з 27.08.2014 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу без інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; невиконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року щодо здійснення призначених виплат за період з 27.08.2014 року по 09.07.2015 року, нарахування пенсії на картковий рахунок з 09.07.2015 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу без інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; затримки відповідної за законодавством доплати, як непрацюючому пенсіонеру з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року; 
3) визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо дотримання норм Конституції України, Закону України «Про звернення громадян» та Закону України «Про інформацію», а саме навмисне приховування інформації: на якій підставі проводиться нарахування пенсії пенсіонерам, у відповідності до розмірів посадових окладів встановлених наказами МО України №377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року; щодо задоволення прохання (вх. №1719/02 від 31.03.2015 року) щодо звернення до голови правління Пенсійного фонду України з метою урегулювання незаконної ситуації щодо нарахування та виплати пенсій пенсіонерам звільненим з лав Збройних Сил України до 2008 року, відмови у вимозі усунення порушень його прав на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у разі наявності змін розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців; 
4) визнання, що перерахунок його пенсії у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а саме: з 01.09.2008 року враховуючи відповідні оклади за посадою у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ №377 від 28.07.2008 року, № 814 від 27.11.2013 року; з 01.11.2010 року враховуючи відповідний показник премії у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ №576 від 05.11.2010 року, №50 від 28.01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року, як особі, яка має право на такий перерахунок згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України; 
5) визнання збитками втрати, які він зробив та мусить зробити на судовий збір та банківські послуги для відновлення свого порушеного права; 
6) визнання збитками доходи, які він міг би реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене, та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно надало би по суті відповіді на його питання коли та яким органом були доведені до Головного управління Пенсійного фонду України накази МОУ № 377 від 28.07.2008 року, №814 від 27.11.2013 року (вх. №302/С-11 від 17.03.15 року, вх. №426/0-11 від 17.04.15 року); надання інформації, що не відповідає діючим наказам, навмисне зловживання правом на інформацію для посягання на права і свободи людини: відмови у перерахунку його пенсії за зверненнями №89/С-11 від 30.01.2015 року при наявності рішень судів щодо перерахунку та виплат пенсій іншим пенсіонерам МОУ у відповідності до наказів МОУ №377 від 28.07.2008 року, №814 від 27.11.2013 року виконало відносно позивача функції та обов`язок щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії згідно з законом, а саме перерахування пенсії: з 01.09.2008 року враховуючи відповідні оклади за посадою у зв`язку із введенням в дію наказів МОУ №377 від 28.07.2008 року, №814 від 27.11.2013 року; з 01.11.2010 року враховуючи відповідний показник премії у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ №576 від 05.11.2010 року, № 50 від 28 01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року; виконало рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 9 липня 2015 року щодо здійснення призначених виплат з 27 серпня 2014 року по 9 липня 2015 року; нарахувало йому пенсію на картковий рахунок з 9 липня 2015 року по 30 листопада 2015 року виходячи з розміру посадового окладу у складі інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; виплатило відповідну за законодавством доплату, як непрацюючому пенсіонеру з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року; 
7) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відповідно до розрахунку на доплату його пенсії за період з 01.09.2008 року по 27.08.2014 року від отриманого пенсійного забезпечення та того, яке б він мав отримати, як би його право не було порушено та Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно йому перерахувало пенсію із застосуванням наказів МОУ: №377 від 28.07.2008 року, №814 від 27.11.2013 року, відшкодувати майновий збиток нанесений йому за період з 01.09.2008 року по 27.08.2014 року, відшкодувати йому інфляційні втрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсії за кожен календарний місяць, починаючи з 01.09.2008 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати; сплатити йому три проценти річних від простроченої суми, з розрахунку за кожен календарний місяць, починаючи з 01.09.2008 року, по момент фактичної виплати; 
8) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату йому пенсії, враховуючи розміри премії встановлені наказами МОУ: №576 від 05.11.2010 року з 01.11.2010 року премії в розмірі 55 % посадового окладу, №50 від 28.01.2011 року з 01.01.2011 року премія в розмірі 55 % посадового окладу, №355 від 25.06.2011 року з 01.06.2011 року премії в розмірі 90 % посадового окладу, №44 від 27.01.2016 року з 01.01.2016 року премії в розмірі 400 % посадового окладу у складі інших виплат пенсійного грошового забезпечення; 
9) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від отриманого пенсійного забезпечення та того, яке б він мав отримати, як би його право не було порушено та своєчасно перерахувало пенсію із застосуванням наказів МОУ: №576 від 05.11.2010 року, №50 від 28.01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року до показника премії у складі інших виплат пенсійного грошового забезпечення: відшкодувати майновий збиток нанесений йому за період з 01.11.2010 року по момент коли рішення суду по справі №521/851/16-а набуде законної сили; відшкодувати йому інфляційні втрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсії за кожен календарний місяць, починаючи з 01.11.2010 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати; сплатити йому три проценти річних від простроченої суми, з розрахунку за кожен календарний місяць, починаючи з 01.11.2010 року, по момент фактичної виплати; 
10) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від отриманого пенсійного забезпечення та того, яке б він мав отримати, як би його право не було порушено та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно виконало рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року щодо здійснення призначених виплат за період з 27.08.2014 року по 09.07.2015 року: відшкодувати йому інфляційні втрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсії за кожен календарний місяць, починаючи з 27.08.2014 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати; сплатити йому три проценти річних від простроченої суми, з розрахунку за кожен календарний місяць, починаючи з 27.08.2014 року по момент фактичної виплати; 
11) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від отриманого пенсійного забезпечення та того, яке б він мав отримати, як його право не було порушено та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області нарахувало пенсію на картковий рахунок з 09.07.2015 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу у складі інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством: - відшкодувати майновий збиток нанесений позивачу за період з 09.07.2015 року по 30.11.2015 року; - відшкодувати інфляційні втрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсії за кожен календарний місяць, починаючи з 09.07.2015 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати; - сплатити три проценти річних від простроченої суми, з розрахунку за кожен календарний місяць, починаючи з 09.07.2015 року, по момент фактичної виплати; 
12) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області йому, як непрацюючому пенсіонеру, від отриманого пенсійного забезпечення (відповідно до копії виписки по картковому рахунку пенсії за період 01.01.2015 року - 31.10.2015 року) та того, яке б він мав отримати (відповідно до розрахунку на доплату пенсії за період січень 2015р. - серпень 2015 року №762 від 17.12.15 року), як би його право не було порушено та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно здійснило доплату пенсії за період січень 2015 року - серпень 2015 року: - відшкодувати інфляційні втрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсії, як непрацюючому пенсіонеру, за кожен календарний місяць, починаючи з 01.01.2015 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати; - сплатити три проценти річних від простроченої суми, як непрацюючому пенсіонеру, з розрахунку за кожен календарний місяць, починаючи з 01.01.2015 року, по момент фактичної виплати; 
13)           зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відшкодувати йому збитки, які він зробив та мусить зробити для відновлення свого порушеного права у вигляді судового збору та банківські послуги за: - позовну заява про проведення перерахунку пенсій та виплату різниці в пенсії за минулий час (справа №521/3148/15-а, провадження №2а/521/126/15) у сумі 80,00 грн, - апеляційну скаргу на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16 березня 2015 року про проведення перерахунку пенсій та виплату різниці в пенсії за минулий час (справа №521/3148/15-а, провадження № 2а/521/126/15) у сумі 1280,80 грн, - позовну заяву про неправомірні дії посадових осіб Головного управління пенсійного Фонду України в Одеській області (справа №521/851/16) у сумі 558,20 грн, - апеляційну скарга на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 21.03.2017 року по справі №521/851/16-а, щодо відмови поновлення строку позовної давності у сумі 1616,00 грн; 
14) визнання, що перерахунок його пенсії з 01.01.2018 року - проведений з виплатою неповного розміру пенсії (попередня сума пенсії та 50% від підвищення пенсії у 2018 року, 75% від підвищення пенсії у 2019р.), - проведений без врахування видів грошового забезпечення: робота з таємними виробами, носіями документів; надбавка за особливо важливі завдання, - проведений зі зменшеними складовими грошового забезпечення, а саме премія 0%, замість 400%; основний розмір пенсії 70%, замість 77%, є таким, що здійснений з порушенням його прав та положень Конституції України, ст.28, 52 та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; 
15) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області: - здійснювати перерахунок та виплату повного розміру його пенсії з 01.01.2018 року, - при перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2018 року враховувати усі складові грошового забезпечення встановлені Законом України «Про пенсійне забезпечення …» з яких йому мала нараховуватися та виплачуватися пенсія по 31.12.2017 року, в тому числі: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, робота з таємними виробами, носіями документів, надбавка за особливо важливі завдання, премія 400 %, основний розмір пенсії 77%, - зміну розміру складових грошового забезпечення при перерахунку та виплаті пенсії з 01.01.2018 року здійснювати на не менші ніж ті з яких йому мала нараховуватися та виплачуватися пенсія по 31.12.2017 року у відповідності до змін у діючих керівних документах, а саме: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років у відповідності до змін у діючих керівних документах, робота з таємними виробами, носіями документів - не менше ніж 10%, надбавка за особливо важливі завдання не менше ніж 50 %, премія не менше ніж 400 %, основний розмір пенсії не менше ніж 77%; 
16) визнати збитками доходи, які б він міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно виконало функції та обов`язок щодо здійснення перерахунку та виплату повного розміру пенсії з 01.01.2018 року без порушення положень Конституції України ст. 28, 52 та Закону України «Про пенсійне забезпечення» ст. 43., враховуючі усі розміри грошового забезпечення встановлені Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому розміри показників не менші ніж встановлені керівними документами з яких нараховувалася пенсія по 31.12.2017 року в тому числі показник премія не менше ніж 400 %, встановлений наказом Міністра Оборони України №44 від 27.01.2016 року; 
17) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від отриманого пенсійного забезпечення та того, яке б він мав отримати, якби його право не було порушене та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно виконало функції та обов`язок щодо здійснення перерахунку та виплату повного розміру пенсії з 01.01.2018 року без порушення положень Конституції України ст. 28, 52 та Закону України «Про пенсійне забезпечення» ст.43., враховуючі усі розміри грошового забезпечення встановлені Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому розміри показників не менші ніж встановлені керівними документами з яких нараховувалася пенсія по 31.12.2017 року в тому числі показник премія не менше ніж 400 %, встановлений наказом Міністра Оборони України № 44 від 27.01.2016 року; - відшкодувати майновий збиток нанесений за період з 01.01.2018 року по момент коли рішення суду по справі (№521/851/16-а) набуде законної сили; - відшкодувати інфляційні втрати, для чого кожну не отриману своєчасно суму пенсії, за кожен календарний місяць, починаючи з 01.01.2018 року, помножити на коефіцієнти інфляції за всі наступні місяці, по момент фактичної виплати; - сплатити три проценти річних від простроченої суми, з розрахунку за кожен календарний місяць, починаючи з 01.01.2018 року, по момент фактичної виплати; 
18) визнання моральною шкодою завданою внаслідок порушення його прав яка полягає у душевних стражданнях, зазнаних внаслідок: протиправної поведінки; відчуття ошуканості його шляхом не донарахування пенсії державою, якій служив; розуміння про знецінення своїх статків; відчуття зневаги та моральні приниження отримуючи відписки на звернення під час листування з Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, відчуття ганьби, приниженої своєї гідності внаслідок штучного створення ситуації для відкриття судового процесу зі своєю державою; 
19) стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області компенсацію за нанесену йому моральну шкоду у розмірі 150000,00 грн; 
20) зобов`язання Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області, у разі отримання інформації про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій: - своєчасно реагувати на ці зміни та здійснювати запит до державних органів, які видають довідки про розмір грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців для перерахунку розміру його пенсійного забезпечення та здійснювати це забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; - інформувати його щодо цих змін (у зв`язку з несвоєчасним виконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області своїх обов`язків та відсутністю вільних джерел отримання цієї інформації для всіх); 
21) при розгляді цього адміністративного позову про неправомірні дії посадових осіб Головного управління пенсійного фонду України в Одеській області (справа №521/851/16- а, провадження №2а/521/85/16), вирішити питання окремою постановою про притягнення до відповідальності осіб винних у протиправній бездіяльності щодо нього та такій, що порушила громадянські та майнові права в наслідок чого йому був нанесений значний майновий збиток, а саме: - не перерахування пенсії у зв`язку з введенням в дію наказів Міністра оборони України: №377 від 28.07.2008 року, №814 від 27.11.2013 року, №576 від 05.11.2010 року, №50 від 28.01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року - перерахування пенсії з 27 серпня 2014 року виходячи з розміру посадового окладу без інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; - нарахування пенсії на картковий рахунок з 09.07.2015 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу без інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; - не виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2015 року щодо здійснення призначених виплат з 27 серпня 2014 року; - затримки відповідної за законодавством доплати, як непрацюючому пенсіонеру з 01.01.2015 року по 01.08. 2015 року - перерахування пенсії з 01.01.2018 року проведене: без врахування видів грошового забезпечення: роботи з таємними виробами, носіями документів; надбавки за особливо важливі завдання, зі зменшеними показниками премії, основного розміру пенсії; з виплатою неповного розміру пенсії (попередня сума пенсії та 50% від підвищення пенсії у 2018 року, 75 % від підвищення пенсії у 2019 року - навмисне приховування інформації: на якій підставі вже проводиться нарахування пенсій пенсіонерам, у відповідності до розмірів посадових окладів встановлених наказами МОУ: №377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року, ненадання по суті відповіді на питання за зверненнями коли та яким органом були доведені до ГУПФУ накази МОУ: №377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року (вх. №302/С-11 від 17.03.15, вх. №426/С-11 від 17.04.2015 року); надання інформації, що не відповідає діючим наказам; - навмисне зловживання правом на інформацію для посягання на права і свободи людини: відмови у перерахунку пенсії за зверненнями позивача №89/С-11 від 30.01.2015 року при наявності рішень судів щодо перерахунку та виплат пенсій іншим пенсіонерам МОУ у відповідності до наказів МОУ №377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року, ігнорування прохання (вх. № 1719/02 від 31.03.2015  року) щодо звернення до голови правління Пенсійного фонду України з метою урегулювання незаконної ситуації щодо нарахування та виплати пенсій пенсіонерам звільненим з лав Збройних Сил України до 2008 року; відмова у вимозі усунення порушень його прав на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у разі наявності змін розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 травня 2019 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог:           1) визнання протиправною та такою, що порушила права ОСОБА_1 , внаслідок чого було нанесено значний майновий збиток діяльність (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: - не виконання відносно позивача функцій та обов`язку щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії згідно з законом, а саме неперерахування пенсії: з 01.09.2008 року враховуючи відповідні оклади за посадою у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ №377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року; з 01.11.2010 року враховуючи відповідний показник премії у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ № 576 від 05.11.2010 року, № 50 від 28.01.2011 року, № 355 від 25.06.2011 року, № 44 від 27.01.2016 року - перерахування пенсії з 27 серпня 2014 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу без інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; - не виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року щодо здійснення призначених виплат за період з 27.08.2014 року по 09.07.2015 року - нарахування пенсії на картковий рахунок з 09.07.2015 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу без інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; - затримки відповідної за законодавством доплати, як непрацюючому пенсіонеру з 01.01.2015 року по 31.08.2015 року;           2)           про визнання, що перерахунок пенсії позивача у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, а саме: - з 01.09.2008 року враховуючи відповідні оклади за посадою у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ № 377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року; - з 01.11.2010 року враховуючи відповідний показник премія у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ №576 від 05.11.2010 року, № 50 від 28.01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року, як особі, яка має право на такий перерахунок згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України;           3) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відшкодувати позивачу збитки, які він зробив та мусить зробити для відновлення свого порушеного права у вигляді судового збору та банківські послуги за: - позовну заява про проведення перерахунку пенсій та виплату різниці в пенсії за минулий час (справа №521/3148/15-а, провадження № 2а/521/126/15) у сумі 80,00 грн.; - апеляційну скарга на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 16.03.2015 року про проведення перерахунку пенсій та виплату різниці в пенсії за минулий час (справа №521/3148/15-а, провадження № 2а/521/126/15) у сумі 128,80 грн.; - позовну заява про неправомірні дії посадових осіб Головного управління пенсійного Фонду України в Одеській області (справа №521/851/16) у сумі 558,20 грн., - апеляційну скарга на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеса від 21.03.2017 року по справі №521/851/16-а, щодо відмови поновлення строку позовної давності у сумі 1616грн.;           4)           визнання збитками втрати, які позивач зробив та мусить зробити на судовий збір та банківські послуги для відновлення свого порушеного права;           5)           визнання збитками доходи, які позивач міг би реально одержати за звичайних обставин, якби право позивача не було порушене та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно: - не надання по суті відповіді на питання позивача за зверненнями коли та яким органом були доведені до ГУПФУ накази МОУ № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року (вх. № 302/С-11 від 17.03.15, вх. №426/0-11 від 17.04.15); - надання інформації, що не відповідає діючим наказам. - навмисне зловживання правом на інформацію для посягання на права і свободи людини: - відмови у перерахунку пенсії за зверненнями позивача № 89/С-11 від 30.01.2015 року при наявності рішень судів щодо перерахунку та виплат пенсій іншим пенсіонерам МОУ у відповідності до наказів МОУ №377 від 28.07.2008 року та №814 від 27.11.2013 року - виконало відносно позивача функції та обов`язок щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії згідно з законом, а саме перерахування пенсії позивача: з 01.09.2008 року враховуючи відповідні оклади за посадою у зв`язку із введенням в дію наказів МОУ № 377 від 28.07.2008 року та № 814 від 27.11.2013 року; з 01.11.2010 року враховуючи відповідний показник премія у зв`язку з введенням в дію наказів МОУ №576 від 05.11.2010 року, №50 від 28 01.2011 року, №355 від 25.06.2011 року, №44 від 27.01.2016 року; - виконало рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.07.2015 року щодо здійснення призначених виплат з 27.08.2014 року по 09.07.2015 року; - нарахувало позивачу пенсію на картковий рахунок з 09.07.2015 року по 30.11.2015 року виходячи з розміру посадового окладу у складі інших складових виплат пенсійного грошового забезпечення встановлених законодавством; - виплатило відповідну за законодавством доплату, як непрацюючому пенсіонеру з 01.01.2015 року по 31.08. 2015 року.;           6)           визнання збитками доходи, які б позивач міг реально одержати за звичайних обставин, якби право позивача не було порушене та Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області своєчасно виконало позивача функції та обов`язок щодо здійснення перерахунку та виплату позивачу повного розміру пенсії з 01.01.2018 року без порушення положень Конституції України ст. 28, 52 та Закону України «Про пенсійне забезпечення...» ст. 43, враховуючі усі розміри грошового забезпечення встановлені Законом України «Про пенсійне забезпечення...». При цьому розміри показників не менші ніж встановлені керівними документами з яких позивачу нараховувалася пенсія по 31.12.2017 року в тому числі показник премія не менше ніж 400 %, встановлений наказом Міністра Оборони України № 44 від 27.01.2016 року
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення з 01.01.2018 року перерахунку та виплати пенсії за вислугу років ОСОБА_1 з урахуванням граничного (основного) розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 відсотків від суми грошового забезпечення. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , з урахуванням граничного (основного) розміру пенсії за вислугу років у розмірі 77 відсотків від суми грошового забезпечення, у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року, з урахуванням раніше виплачених сум.
Не погодившись із вищезазначеними судовими рішеннями позивач оскаржив їх в апеляційному порядку.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року та ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року про закриття провадження у справі в частині позовних вимог залишено без змін.
25 травня 2021 року позивачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 521/851/16а.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. ст. 329, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 5 ст. 333 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Оскаржувана постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду ухвалена               26 лютого 2020 року, а з касаційною скаргою скаржник звернувся до Верховного Суду 25 травня 2021 року, тобто пропустивши строк на касаційне оскарження.
До касаційної скарги додано клопотання про продовження строку на подання касаційної скарги, в обґрунтування якого скаржник зазначає, що помилково направив касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України. У зв`язку із припиненням діяльності Вищого адміністративного суду України, 10 квітня 2020 року  касаційна скарга від 26 лютого 2020 року на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 521/851/16а повернута на адресу ОСОБА_1 . Однак зазначена кореспонденція повернулася до Вищого адміністративного суду України з позначкою "за закінченням встановленого строку зберігання".                       06 травня 2021 року Вищим адміністративним судом України повторно направлено касаційну скаргу на адресу скаржника, та отримана останнім 25 травня 2021 року. 
З огляду на такі доводи колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до Закону України від 02.06.2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус судів" з дня початку роботи Верховного Суду, Вищий адміністративний суд України припиняє свою діяльність та ліквідуються.
З 15.12.2017 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 03.10.2017 № 2147-VIII “Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів”, та почав роботу Верховний Суд.
Статтею 337 КАС України встановлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.
Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржник 26 лютого 2020 року подав касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2020 до Вищого адміністративного суду України, а не Верховного Суду, тобто не до суду касаційної інстанції.
При цьому, направлення скаржником касаційної скарги до іншого суду, ніж до суду касаційної інстанції, не є поважною причиною пропуску строку, оскільки звернення зі скаргою до Вищого адміністративного суду України не позбавляло скаржника можливості звернутися до Верховного Суду з касаційною скаргою. Тому, вказані причини пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 11.01.2021 року у справі №640/9809/20.
Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Згідно з ч. 1 ст.13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Згідно з ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою рішення у справі “Перетяка та Шереметьєв проти України” від 21 грудня 2010 року. Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення у справі “Мельник проти України” від                 28 березня 2006 року).
Також, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури. Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексу адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження віднесено до повноважень судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Для поновлення процесуальних строків суд зобов`язаний указати обґрунтовані та об`єктивні підстави, за яких пропущений строк підлягає поновленню. Водночас наявність таких підстав вимагає від суду аналізу дій заявника, які він, у розумні інтервали часу, мав вживати, щоб дізнатись про стан відомого йому судового провадження та перевірки доказів, які мають підтверджувати ці обставини.
Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами, що кореспондується із приписами ст. 44 КАС України.
Значний проміжок часу (більш ніж 13 місяців) з моменту звернення до Вищого адміністративного суду України та поданням скаржником касаційної скарги до Верховного Суду вказує на відсутність процесуальної зацікавленості скаржника у касаційному перегляді судових рішень у даній справі.
Така бездіяльність/дії скаржника, на думку колегії суддів, можуть бути спрямовані на свідоме, невиправдане затягування судового процесу, яке можна кваліфікувати через критерій відсутності серйозного законного інтересу, тобто легітимного прагнення до отримання певних переваг, передбачених процесуальним законом. Поновлення судом строку на касаційне оскарження з урахуванням вищезазначеного не відповідатиме принципу правової визначеності як одного з основних елементів принципу верховенства права.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.
Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у п. 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).
Зважаючи на наведене, вказані скаржником у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження причини його пропуску, не є поважними у розумінні вимог процесуального закону, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.
Крім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Приписами ч. 4 ст. 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Справа №521/851/16а розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.
При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 та ч. 5 ст. 328 КАС України.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що посилання на існування обставин, передбачених пп. "а"-"г" п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, у касаційній скарзі відсутні й такі обставини не встановлені Верховним Судом з поданих матеріалів касаційної скарги.
Також відповідачем у касаційній скарзі не зазначено підстав касаційного оскарження судового рішення, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України, до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
До касаційної скарги додана квитанція №29 від 30.03.2020 року на суму 1102,40 грн.
Із матеріалів касаційної скарги встановлено, що позивачем оскаржується постанова суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу про закриття провадження в частині позовних вимог та рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року складав            2270,00 грн.
Тому, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції в частині перегляду ухвали суду про закриття провадження, складає 2270,00 грн.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом у 2016 році та заявив двадцять одну вимогу немайнового характеру.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року закрито провадження у справі в частині шести позовних вимог. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 року позов задоволено в частині двох позовних вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” (у редакції чинній на момент подачі позову) за подання до суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру мінімальної заробітної сплати.
Частиною 4 ст. 6 Закону України “Про судовий збір” встановлено, що якщо скаргу подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог, судовий збір за подання скарги вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог.
За змістом п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України “Про судовий збір” ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року складав 1378,00 грн.
Ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою на постанову суду апеляційної інстанції в частині перегляду рішення суду першої інстанції, складає 11024,00 (200% (1378,00 * 0,4) *10) грн.
Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою 12191,60 ((2270,00 + 11024,00) - 1102,40) грн.
Реквізити для сплати судового збору: ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 37993783 ; призначення платежу: "*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду доказів наявності інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження та виняткових обставин передбачених ч. 4 та п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України та  документа про доплату судового збору або доказів наявності підстав для звільнення від такої сплати.
Неусунення недоліків касаційної скарги в частині ненадання доказів наявності підстав для поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження (п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України).
Неусунення недоліків касаційної скарги в частині надання до суду обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження та виняткових обставин передбачених ч. 4 та п.2 ч. 5 ст. 328 КАС України та документа про сплату судового збору або доказів наявності підстав для звільнення від такої сплати, скарга буде повернута особі, яка її подала, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 332 КАС України.
Керуючись ст. ст. 121, 329, 330, 332, 333 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку на касаційне оскарження постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі                  № 521/851/16а, викладені у клопотанні ОСОБА_1 .
Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі № 521/851/16а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                                   І. В. Желєзний
Судді                                                                                                                    Я. О. Берназюк
                                                                                                                                                                             С. М. Чиркін