УХВАЛА
 
17 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 212/10194/19
провадження № 61-7806ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від                              31 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2019 року АТ КБ «Укрсиббанк» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 30 липня 2008 року № 11377999000 в розмірі                                  165 174,33 грн та судові витрати по справі.
Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь                                    АТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від               30 липня 2008 року № 11377999000 в розмірі 165 174,33 грн, з яких: 111 993,44 грн - заборгованість за кредитом, 39 612,69 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2 030,57 грн - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін; 1 848,57 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 9 689,06 грн - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами. 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 листопада 2020 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
07 травня 2021 року АТ КБ «Укрсиббанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу,              в якій просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду 31 березня               2021 року, справу направити на новий апеляційний розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
АТ КБ «Укрсиббанк» у касаційній скарзі вказує, що зазначена справа є малозначною, однак касаційна скарга стосується питання, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики в частині права кредитора на стягнення простроченої заборгованості за щомісячними платежами, строк сплати яких настав відповідно до графіку погашення кредиту та умов договору, але не сплачених позичальником, справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для банку (початок перебігу позовної давності щодо права кредитора на стягнення простроченої заборгованості за щомісячними платежами, строк сплати яких настав відповідно до графіку погашення кредиту та умов договору, але не сплачених позичальником). 
Проте АТ КБ «Укрсиббанк» не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа становить значний суспільний інтерес і має виняткове значення для АТ КБ «Укрсиббанк». Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням і відповідно не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики і справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для банку. 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитись з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі. У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                       у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від                              31 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат