Справа № 161/20012/19 	Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М. 	
Провадження № 22-ц/802/251/21  Категорія: 39    	  Доповідач: Данилюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
14 квітня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Данилюк В. А.,
суддів Киці С.І., Шевчук Л. Я.,
з участю: 
секретаря судового засідання Опейди В. О.,
представника позивача Андріяш Н.В.,
представника відповідача Васильчикова І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання зобов`язань за договором іпотеки припиненими за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андріяш Наталії Валеріївни на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року,
 
В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (далі –АТ «ПУМБ») про визнання зобов`язань за договором іпотеки припиненими.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері ОСОБА_2 .. Зазначає, що у 2018 році їй стало відомо, що належне їй спадкове майно обтяжене іпотечними зобов`язаннями на користь відповідача АТ «ПУМБ», оскільки 11.01.2007 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір № 5185286, відповідно до якого останньому надано грошові кошти в розмірі 170000,00 доларів США. В якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 5185542, відповідно до якого остання передала в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 465,2 кв.м., житловою площею 152,6 кв.м. та земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер: 0722884800:03:001:3904 площею 0,12 га за адресою: АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 іпотекодавець ОСОБА_2 померла, внаслідок чого відкрилась спадщина на належне їй майно на праві власності. Протягом встановленого законодавством строку позивачка вчинила дії для прийняття спадщини. Крім того, зазначає, що про вищевказані договори їй стало відомо у 2019 році.
Вважає, що її зобов`язання як по кредитному договору, так і по похідному іпотечному договору є припиненими у зв`язку з пропущенням строків пред`явлення вимог до неї як спадкоємця, що визначені ст. 1281 ЦК України.
На підставі наведеного, просить суд визнати припиненими зобов`язання за договором іпотеки №5185542 від 11.01.2007 року, укладеним між АТ «ПУМБ» та ОСОБА_2 ..
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання зобов`язань за договором іпотеки припиненими відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, вказує, що внаслідок неповного з`ясування всіх обставин у справі, порушення норм матеріального та процесуального права рішення не може вважатись законним та справедливим, просить рішення скасувати, ухвалити рішення про задоволення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач АТ «ПУМБ» просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
В даному судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала, представник відповідача ОСОБА_5 апеляційну скаргу заперечив. Позивачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, а також представника відповідача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що після прийняття спадщини після смерті своєї матері до позивача ОСОБА_1 в силу вимог закону не перейшли права та обов`язки боржника по кредитному договору, а лише залишилася чинною іпотека майна, що є предметом іпотечного договору, а відповідно перейшли лише права та обов`язки майнового поручителя за договором іпотеки в порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку». В даному випадку правила статті 1281 ЦК щодо строку пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються до зобов`язань, забезпечених іпотекою, що перейшли до позивача в порядку спадкування.
З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на таке.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Встановлено, що 11.01.2007 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є АТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 5185286, відповідно до якого останньому надано грошові кошти в розмірі 170000,00 доларів США, цільове призначення рефінансування заборгованості позичальника за кредитом.
В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», як іпотекодержателем за договором, та ОСОБА_2 , як іпотекодавцем за договором, було укладено договір іпотеки № 5185542, відповідно до якого остання в забезпечення виконання ОСОБА_3 зобов`язань за кредитним договором №5185286 від 11.01.2007 року передала в іпотеку банку житловий будинок загальною площею 465,2 кв.м., житловою площею 152,6 кв.м. та земельну ділянку, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель, кадастровий номер: 0722884800:03:001:3904 площею 0,12 га за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п.1.1 іпотечного договору за цим договором забезпечується належне виконання іпотекодавцем вимог іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №5185286 від 11 січня 2007 року, укладеного між іпотекодавцем та іпотекодержателем.
Пунктом 5.10 іпотечного договору визначено, що цей договір за умови його підписання сторонами набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення та припиняє чинність у разі настання однієї з наступних подій: 1) припинення основного зобов`язання; 2) реалізація предмета іпотеки; 3) набуття іпотекодержателем на підставах передбачених чинним законодавством України та цим Договором права власності на предмет іпотеки; 4) розірвання цього договору за угодою сторін, що посвідчена нотаріально; 5) в інших випадках передбачених чинним законодавством. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому чинним законодавством України.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 23.02.2015 року. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно: житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 ..
Позивачка ОСОБА_1 , звертаючись до суду, просила припинити зобов`язання за договором іпотеки, посилаючись на те, що банк пропустив строк звернення з вимогою до спадкоємців, у зв`язку з чим позбавлений права вимоги.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (ч. 1, 2 ст. 598 ЦК України).
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу I книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України, норми якої передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).
Згідно зі ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Частиною 1 ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом ч. 1 ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб.
Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає підстави для припинення іпотеки, серед яких немає такої, як смерть іпотекодавця, оскільки за змістом ч. 1 ст. 1282 ЦК України та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, який як спадкоємець набуває статус іпотекодавця. Відтак, іпотека у зв`язку з фактом набуття її предмета у власність спадкоємцями боржника-іпотекодавця не припиняється.
Оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. 
Разом з тим, за змістом ст. 583 ЦК України, ст. 1 Закону «Про іпотеку», в їх системному зв`язку, заставодавцем (іпотекодавцем) може бути боржник або третя особа (майновий поручитель). Боржником може бути як іпотекодавець, так і інша особа, відповідальна перед іпотек держателем за виконання основного зобов`язання.
Таким чином, чинним законодавством передбачено, що у разі, якщо одна і та ж особа відповідає за виконання основного зобов`язання та одночасно являється майновим поручителем, тоді така особа виступає як боржник у розумінні статей 509, 510 ЦК України. 
В даному випадку за умовами кредитного договору №5185286 від 11.01.2007 року та іпотечного договору №5185542 від 11.01.2007 року боржником у зобов`язаннях перед АТ «ПУМБ» являється ОСОБА_3 , а майновим поручителем являлася ОСОБА_2 . Отже, після прийняття спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_2 до позивача ОСОБА_1 в силу вищевказаних вимог закону не перейшли права та обов`язки боржника по кредитному договору, а лише залишилася чинною іпотека майна, що є предметом іпотечного договору, а відповідно перейшли лише права та обов`язки майнового поручителя за договором іпотеки в порядку ст. 23 Закону України «Про іпотеку». Таким чином правила ст. 1281 ЦК України щодо строку пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців не застосовуються.
Покликання в апеляційній скарзі на постанову Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №522/407/15-ц є некоректним, оскільки у справі, що розглядалася Великою Палатою Верховного Суду, мали місце правовідносини, коли боржник, який помер, був і позичальником і майновим поручителем, тобто іпотекодавцем, у зв`язку з чим було зроблено правовий висновок щодо застосування ст.1281 ЦК України.
Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно не було враховано постанову Волинського апеляційного суду від 03.09.2019 року у справі №161/408/19. Суд першої інстанції вірно зазначив, що предметом розгляду справи №161/408/19 було визнання протиправними та скасування рішень державного реєстратора щодо оформлення права власності на предмет іпотеки за відповідачем АТ «ПУМБ», а не оцінка підстав для припинення зобов`язань позивача за договором іпотеки. У вище зазначеній справі суд виходив з того, що кредитор звернув стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку у спосіб реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно після смерті іпотекодавця ОСОБА_2 , оскільки реєстрація права власності відбулася 28.11.2018 року, а ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто без повідомлення власника.
Таким чином, розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, внаслідок чого ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Андріяш Наталії Валеріївни залишити без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2020 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 23 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді: