ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/503/21 Справа № 212/9001/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Чорний І. Я. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

06 квітня 2021 року                                                                м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши за участі ОСОБА_1 , його захисника Дороша С.П., апеляційну скаргу захисника Дороша Сергія Петровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
Постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян — 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.         Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 грн. 40 коп..
Згідно з оскаржуваною постановою, у відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР 18 № 145544 від 29 листопада 2020 року, ОСОБА_1 29 листопада 2020 року о 20:25 год. біля буд. № 20 по вул. М. Світальського в Покровському районі м. Кривого Рогу, керував транспортним засобом "MERCEDES-BENZ", номерний знак " НОМЕР_1 " в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: м. Кривий Ріг, Покровський район, вул. Дишинського, 27, у медичному закладі КП «КБПЛНПД ДОР», чим порушив вимоги п. 2.9 А Правил дорожнього руху і скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції захисник 05.03.2021 року подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
       Разом з апеляційною скаргою сторона захисту подала клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови суду, яке вмотивоване тим, що повний текст оскаржуваної ухвали було отримано ОСОБА_1 лише 02.03.2021, а відтак захисник просить поновити пропущений строк на оскарження постанови суду. 
       В якості доводів поданої апеляційної скарги захисник посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. 
       Так, адвокат вказує на те, що наявний відеозапис, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 виходить з місця водія з траспортного засобу, не доводить того, що він керував автомобілем, оскільки керувала транспортним засобом до зупинки його сестра ОСОБА_2 і в момент зупинки вони помінялися місцями через відсутність у неї права керування автомобілем. 
       Окрім того, зазначається на порушенні права на захист в частині ознайомлення судом з матеріалами відеофіксації, яке на думку адвоката містить лише частини події.
       Таким чином, на переконання адвоката всі сумніви мають тлумачитися на користь ОСОБА_1 , як вказано у ст. 62 Конституції України.
       В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу, просили поновити строк та подачу апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції та задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених, в апеляційній скарзі.
       Суд апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, дійшов такого висновку.
       Наявними матеріалами справи підтверджено, що оскаржувана постанова винесена 23 лютого 2021 року, в той час як апеляційна скарга подана до поштового відділення 05 березня 2021 року, що свідчить про її подання у строк визначений КУпАП та необхідність розгляду апеляційної скарги по суті.
       Доводи апеляційної скарги про безпідставне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, є неспроможними.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Ці вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.
       Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.
       Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145544 від 29 листопада 2020 року, висновком КП «Криворізької багатопрофільної лікарні з надання психіатричної допомоги ДОР» № 2856 від 29.11.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери посадової особи поліції управління патрульної поліції, згідно якого саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля "MERCEDES-BENZ", номерний знак " НОМЕР_1 ", а також іншими фактичними даними у справі.         
       Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння та доведеності його вини у його вчиненні.
       Об`єктивних підстав ставити під сумнів належність, допустимість та достовірність наведених доказів та викладених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає.
       Доводи апеляційної скарги про те, що автомобілем керувала сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , спростовується наявними в матеріалах справи доказами. 
        Окрім того, за клопотанням сторони захисту суд першої інстанції допитав свідка ОСОБА_2 та на думку апеляційного суду дійшов об`єктивного висновку, що її покази суперечать матеріалам справи та встановленим обставинам. 
       Апеляційний суд, співставивши докази у справі, в їх сукупності, розцінює позицію ОСОБА_1 про те, що він пересів на водійське місце з пасажирського, як спосіб захисту ОСОБА_1 з метою уникнення адміністративної відповідальності. 
       Доводи захисту про порушення права на захист стосовно ненадання на ознайомлення відеозапису події не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови. 
       Яких-небудь інших доводів, які б свідчили про необґрунтованість висновку суду в апеляційній скарзі не приведено, як і не зазначено учасниками у судовому засіданні апеляційного суду.
       За таких обставин, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
       При апеляційному розгляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Накладаючи адміністративне стягнення, суд також дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
       Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови, апеляційним судом не встановлено.
       Отже, доводи апеляційної скарги захисника є необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, –
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Дороша Сергія Петровича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 лютого 2021 року щодо  ОСОБА_1 , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду                                                         Коваленко Н.В.