УХВАЛА

02 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 818/1180/15
адміністративне провадження № К/9901/19414/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської   О.Р., 
перевіривши касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року в справі №818/1180/15 за позовом ОСОБА_1 до   Державної митної служби України,   Слобожанської митниці Держмитслужби,   Сумської митниці ДФС,    Державної фіскальної служби України про   скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Державної фіскальної служби України, у якому, із урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:  
- визнати протиправним і скасувати наказ Міндоходів №110-0   "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити на посаді першого заступника начальника Сумської митниці ДФС із             06 березня 2015 року;
- стягнути із Сумської митниці ДФС середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 06 березня 2015 року до 30 квітня 2020 року в сумі 610599,27 грн і до дати ухвалення судового рішення із розрахунку середньоденної плати у розмірі 598,63 грн;
- зобов`язати Сумську митницю ДФС та Слобожанську митницю Держмитслужби                        (правонаступника Сумської митниці ДФС) невідкладно поінформувати Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення   Закону України "Про очищення влади";
- допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від             22 березня 2021 року, позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано наказ Міндоходів №110-0 "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Сумської митниці ДФС із 06 березня 2015 року;
- стягнуто із Сумської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 06 березня 2015 року до 01 липня 2020 року в сумі 634544, 47 грн;
- зобов`язано Сумську митницю ДФС невідкладно поінформувати Міністерство юстиції України щодо відкликання відомостей про застосування до ОСОБА_1 заборони, передбаченої частиною третьою статті 1 Закону України "Про очищення влади"   та виключення таких відомостей з Єдиного державного реєстру осіб, щодо яких застосовано положення   Закону України "Про очищення влади";
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку у розмірі 11972, 60 грн за час вимушеного прогулу за один місяць.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року виправлено описку у четвертому абзаці резолютивної частини рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року, а саме: замість "середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 06.03.2015 по 01.07.2020 в сумі 634544, 47 грн" зазначено: "середній заробіток за час вимушеного прогулу за період із 06.03.2015 по 01.07.2020 в сумі 623726,83 грн".
25 травня 2021 року до Верховного Суду надіслано касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від               22 березня 2021 року в справі №818/1180/15.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність її повернення з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржник посилається на те, що підставою касаційного оскарження судових рішень є відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Водночас скаржником не наведено, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися.
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341    КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями  248, 328, 334, 341, 332, 341 КАС України,  Суд

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Державної митної служби України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року і постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 березня 2021 року в справі №818/1180/15 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                    О.Р. Радишевська