ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22713/19                                                                     Суддя (судді) першої інстанції: Шулежко В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко-Втор" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко-Втор" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у місті Києві від 01.11.2019 №020683409.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року адміністративний позов задоволено. 
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, відділом моніторингу камеральних перевірок податкової звітності управління адміністрування податків з юридичних осіб Головного управління Державної податкової служби у м. Києві проведено камеральну перевірку ТОВ "ЕКО-ВТОР" (код ЄДРПОУ 35506576) щодо декларування у податковій звітності з податку на додану вартість за липень 2019 року, за результатами якої складений акт від 17.09.2019 №903/26-15-12-07-20/35506756.
Проведеною камеральною перевіркою встановлено, що TOB "ЕКО-ВТОР" у рядку декларації з податку на додану вартість за липень 2019 року сформовано податковий кредит на суму ПДВ 2 731 964 грн., в тому числі за рахунок податкових накладних, які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних з товарною позицією 2701 (вугілля) на суму 134 785,60 грн.
В додатку 5 (в розділі II "Податковий кредит") декларації з ПДВ за липень 2019 року зазначено, що позивачем включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 134 785,60 грн. по взаємовідносинам з ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" (код ЄДРПОУ 42036322) на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД". 
За даними Єдиного реєстру податкових накладних постачальником виписані у липні 2019 року та зареєстровані податкові накладні по взаємовідносинам з TOB "ЕКО-ВТОР" (товарна позиція 2701) на загальну суму 134 785,60 грн.
Разом з цим, на думку відповідача, ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" складено з порушенням податкові накладні в адресу TOB "ЕКО-ВТОР" щодо застосування ставки ПДВ 20% (обов`язковий реквізит податкової накладної) та визначення дати виникнення податкових зобов`язань при реалізації вугільної продукції, оскільки ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" не подано заяви про відмову/зупинення використання пільги, яка відповідала б вимогам п. 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України. 
У зв`язку з наведеним, на думку податкового органу, у TOB "ЕКО-ВТОР" відсутні підстави для формування податкового кредиту в сумі 134 785,60 грн. по контрагенту ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" у звітному періоді липень 2019 року, та як наслідок, завищило розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вказаний період. 
На підставі висновків акту перевірки Головного управління Державної податкової служби у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 01.11.2019 №020683409, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 134 786 грн.
Вважаючи вказане податкове повідомлення - рішення протиправним, а своє право порушеним, позивач звернувся із даним позовом до суду.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.
За приписами пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку, зокрема, з:
а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;
б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до  статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку (пункт 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України)
Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункт "а").
У відповідності до пункту 198.2 та 198.3 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
При цьому у абзаці третьому вказаного пункту статті 198 Податкового кодексу України міститься правило про те, що у разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму ПДВ на підставі отриманих податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складання податкової накладної.
Норми статті 201 Податкового кодексу України, до яких відсилають правила пункту 198.6 статті 198 цього Кодексу, регулюють відносини, пов`язані з оформленням і легітимацією податкової накладної. У цій нормі містяться обов`язкові правила щодо форми та порядку заповнення податкових накладних, недотримання яких тягне визнання податкової накладної недійсною; визначено правову природу цього документа, підстави, порядок, умови його складання і надання; встановлено права й обов`язки учасників податкових відносини, пов`язані із складанням, наданням та реєстрацією податкової накладної; передбачено наслідки недотримання обов`язкових вимог щодо форми, змісту та інших дій зі складання, надання та реєстрації податкових накладних.
Так, у пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України зазначено, що платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну.
У відповідності до підпункту 201.3 статті 201 Податкового кодексу України у разі звільнення від оподаткування у податковій накладній робиться запис "Без ПДВ" з посиланням на відповідні пункти (підпункти), статті, підрозділи, розділи цього Кодексу та/або міжнародного договору, якими передбачено звільнення від оподаткування податком.
Згідно з пунктом 201.6 цієї статті податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження (абзац 3 п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України).
Абзацом дев`ятим пункту 201.10 статті 201 статті 201 Податкового кодексу України покупцю товарів/послуг заборонено відносити суми ПДВ до податкового кредиту в разі відсутності факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг, податкових накладних у Реєстрі і зобов`язано покупця включити суму податку, вказану в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Отже, платник податку може включити до складу податкового кредиту суму ПДВ на підставі податкової накладної, оформленої у відповідності до вимог статті 201 Податкового кодексу України та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Як встановлено судом з матеріалів справи, 19.11.2018 між TOB "ЕКО-ВТОР" (Покупець) та TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" (Постачальник) укладено договір поставки №19/11, згідно якому TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець прийняти та оплатити вугілля марки ДГ 0-100 (далі - Товар), найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна вартість якої визначається у рахунку - фактурі, видатковій накладній на товар. Ціна договору складається з суми вартості одиниць Товару, зазначених у рахунку-фактурі, видатковій накладній на товар. 
В підтвердження здійснення поставки за даним договором позивачем надано копії видаткових накладних від 01.07.2019 №1, від 01.07.2019 №2, від 19.07.2019 №3, від 19.07.2019 №4, рахунків-фактури від 01.07.2019 №01/07-1, від 01.07.2019 №01/07-2, від 19.07.2019 №19/07-1, від 19.07.2019 №19/07-2, товарно-транспортних накладних від 01.07.2019, від 01.07.2019, від 19.07.2019, від 19.07.2019.
Позивач отримував від TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" вугілля для власних виробничих потреб: опалення виробничих, адміністративних приміщень, підтримання теплових потужностей виробничих ліній, тощо.
Здійснення поставок вугільної продукції за вказаними договором оформлено податковими накладними від 02.07.2019 №1, від 02.07.2019 №2, від 19.07.2019 №3, від 19.07.2019 №4, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджено відповідними витягами із вказаного реєстру.
Крім того, виписані TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" податкові накладні зареєстровані із дотриманням встановленого законодавством порядку в Єдиному реєстрі податкових накладних, адже їх реєстрація не була зупинена та у такій реєстрації не було відмовлено.
Водночас, у всіх наданих позивачу з боку TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" податкових накладних відсутній напис "Без ПДВ", більш того, у вказаних податкових накладних зазначено "ПДВ 20%", та визначено конкретні суми такого податку.
Під час проведення перевірки встановлено, що розбіжностей у декларуванні податкового кредиту та податкових зобов`язань між позивачем та TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" не встановлено.
Слід зазначити, що жодних дефектів у правовому статусі позивача або його контрагента, якій виписав податкові накладні, на підставі яких позивачем сформовано суму податкового кредиту за липень 2019 року, або ж недоліків у оформленні первинних документів, складених за результатами господарських операцій, судом не встановлено та відповідач на такі обставини не посилався ані в акті перевірки, ані під час розгляду справи по суті.
Разом з цим, надання належним чином оформлених первинних документів, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції, підтверджує факт реального (фактичного) вчинення TOB "ЕКО-ВТОР" господарських операцій з придбання у TOB "Ф`ЮЖН ЛТД" вугільної продукції за договором поставки від 19.11.2018 №19/11.
При цьому, судом не приймаються посилання відповідача на пункт 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України, як на підставу для висновку щодо неправомірності формування позивачем податкового кредиту з ПДВ по операціям з поставки вугільної продукції від ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" за липень 2019 року у сумі 134785,60 грн., з огляду на наступне.
У відповідності до пункту 45 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово, до 1 січня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД. У разі застосування зазначеної пільги норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються в частині товарів/послуг, необоротних активів, суми податку на додану вартість з вартості яких були включені до податкового кредиту у звітних (податкових) періодах, що передували періоду початку застосування пільги. Платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви. Заява, у якій зазначається перелік товарних позицій товарів згідно з УКТ ЗЕД і період, на який платник відмовляється чи зупиняє використання пільги, подається до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків до настання звітного періоду, в якому платник податку не передбачає використання зазначеної пільги. Відмова від використання пільги, зазначеної у цьому пункті, чи зупинення її використання застосовується з першого числа звітного (податкового) періоду, зазначеного у заяві.
Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачена можливість зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 було затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117), який розроблено саме з метою запобігання ризиків порушення норм податкового законодавства, згідно якого, поміж іншого, здійснюється моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства при складанні податкових накладних/розрахунків коригування та їх реєстрації в ЄРПН.
Отже, враховуючи вищенаведене, контролюючий орган при наявності інформації в інформаційних ресурсах ДФС щодо відсутності заяви ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" про відмову від використання пільги, встановленої статтею 45 підрозділу 2 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України, мав можливість зупинити реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних від 02.07.2019 №1, від 02.07.2019 №2, від 19.07.2019 №3, від 19.07.2019 №4, складених ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД", однак реєстрацію вказаних податкових накладних контролюючим органом не було зупинено. 
Враховуючи, що вказані податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, а податковим органом не встановлено ризиків безпідставного формування ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД" податкових накладних, TOB "ЕКО-ВТОР" має право на податковий кредит за відповідними податковими накладними на підставі абзацу 3 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України.
Таким чином, позивачем було прийнято вказані податкові накладні та сплачено визначені у них суми податку на додану вартість у складі ціни за поставлене вугілля, у зв`язку з чим позивачем правомірно сформовано податковий кредит з ПДВ за липень 2019 року по вказаними вище податковим накладним, виданим ТОВ "Ф`ЮЖН ЛТД".
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що податкове повідомлення-рішення №020683409 від 01.11.2019 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається  до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи. 
За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.                                                            Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий          суддя                                                                      Є.І.Мєзєнцев

                    cуддя                                                                      Г.В.Земляна

                              суддя                                                                      В.В.Файдюк