УХВАЛА

25 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 807/1547/17
адміністративне провадження № К/9901/16860/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Бевзенка В. М. (далі - Суд), перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі № 807/1547/17 за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області, Виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьк ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області Мацегори Ірини Олександрівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» про визнання протиправним рішення,
УСТАНОВИВ:
У 2017 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області, Виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьк ради, Державного реєстратора відділу державної реєстрації Волноваської районної державної адміністрації Донецької області Мацегори Ірини Олександрівни, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй», у якому просив:
- визнати незаконним та скасувати рішення Виконавчого комітету Ворошиловської районної в м. Донецьк ради від 09.07.2014 № 133/2 «Про надання адреси: м. Донецьк, вул. Горького, будинок 151-А»;
- скасувати рішення державного реєстратора Мацегори Ірини Владиславівни про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 16526969 від 16.10.2014.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.10.2018, позов задоволено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Інвест-Строй» задоволено, внаслідок чого:
- рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.10.2018 у справі скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
11.05.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, надійшла касаційна скарга позивача, у якій скаржник просить скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 і залишити у силі рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.10.2018.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Оцінюючи цю касаційну скаргу, Суд досліджує чи наведені підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1-4 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України):
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 КАС України.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.
Так, позивач підставою для оскарження рішення судів попередніх інстанцій вказує, що касаційна скарга подається з підстав визначених п. 1 ч. 4 ст. 328 КАС України, оскільки суд в оскаржуваному рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 9901/22/17, від 06.06.2018 у справі № 800/489/17 від 06.02.2019 у справі № 9901/8815/18) та від 15.07.2019 у справі № 420/5625/18 та інших.)
Суд критично оцінює наведені посилання, з огляду на таке.
Подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Указаний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2018 у справі № 910/17999/16 та від 25.04.2018 у справі № 910/24257/16.
Отже, оскільки у справах на, які позивач посилається у поданій касаційній різний суб`єктний склад учасників відносин та предмет спору, Суд відхиляє вказане посилання та не приймає його до уваги.
Інших обґрунтованих підстав передбачених пунктами 1- 4 частини 4 статті 328 КАС України скаржником не зазначено.
Відповідно до частини 3 статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Суд також враховує позицію Європейського Суду з прав людини, згідно з якою право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі "Golder v. the United Kingdom", пункт 57 рішення у справі "Ashingdane v. the United Kingdom" № 8225/78, пункт 37 рішення у справі "Guerin v. France" № 25201/94, пункт 96 рішення у справі "Krombach v. France" № 29731/96, пункти 53, 55 рішення у справі "Воловік проти України" № 15123/03, пункт 27 рішення у справі "Пелевін проти України" № 24402/02, пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" № 45783/05, ухвала щодо прийнятності заяви № 32671/02 у справі "Скорик проти України"); такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, що може змінюватися відповідно до потреб і ресурсів суспільства; держава вправі встановлювати правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає у запобіганні безладного руху у судовому процесі (рішення у справах "Osman v. The United Kingdom" № 23452/94 та "Kreuz v. Poland" № 28249/95); умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви; зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження у справах здійснюється судом після їх розгляд судом апеляційної інстанції (пункт 48 рішення у справі "Levages Prestations Services v. France" № 21920/93 та рішення у справі "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" № 26737/95).
За приписами частини 1 статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Враховуючи те, що скаржником не викладено передбачених КАС України підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, зокрема, не наведено доводів, які є підставами для відкриття касаційного провадження, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, відповідно до пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.
Керуючись статтею 248, пунктом 4 частини 5 статті 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020 у справі № 807/1547/17 - повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не перешкоджає реалізувати право на повторне звернення до суду касаційної інстанції у порядку, встановленому законом.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В. М. Бевзенко