Справа № 305/255/21

Закарпатський апеляційний суд

  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

17.06.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 

                                                      в с т а н о в и в :
Постановою судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2021 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканку АДРЕСА_1 , громадянку України, з вищою освітою, одружену, на утриманні має 2 неповнолітніх дітей, приватного підприємця, 

визнано винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення, і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17 000 (сімнадцять тисяч ) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять гривень) 40 копійок. 

Як убачається зі змісту постанови та відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 743813, ОСОБА_1 , 23.01.2021, приблизно о 10:00 год., у с. Лазещина, Рахівського району Закарпатської області, в барі "Молодіжний", проводила господарську діяльність, чим порушила вимоги п. 3 п. п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_1 у судове засідання не з?явилася, хоча, як убачається з постанови судді місцевого суду, була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. 

В апеляційній скарзі особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною й необґрунтованою, тому підлягає скасуванню. У клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 вказує на те, що строк на оскарження постанови нею пропущено з поважних причин. Стверджує, що 11.02.2021 отримала смс-повідомлення від абонента «Судповістка» про виклик на судове засідання, яке було призначене на 23.02.2021. Втім, зі змісту смс-повідомлення, яке надійшло 18.02.2021 від абонента «Адвокат», апелянтка дізналась, що справу відносно неї буде закрито. При цьому, ОСОБА_1 в апеляційні скарзі зазначає, оскільки 23.02.2021 справу розглянуто без її участі, а копію постанови отримано нею 04.03.2021 – у зв`язку з цим оскаржити рішення у встановлений законом строк можливості не мала. Крім того, ОСОБА_1 вважає, що відомості, які містяться у протоколі про адміністративні правопорушення та додані до нього пояснення - не відповідають фактичним обставинам справи. Стверджує, що працівниками поліції неточно та неповно були трактовані пояснення апелянтки, а їх зміст не відповідає дійсності. Так, дані про те, що ОСОБА_1 того дня здійснювала продаж, і в очікуванні прийому нового товару торгувала «на виніс» - не відповідають дійсності, позаяк, за словами апелянтки, вона перебувала в магазині для того, щоб прийняти товар. При цьому, у протоколі зазначені неправильні відомості стосовно того, що в приміщенні функціонує не магазин, а бар. Такі дані спростовуються документами, які містяться у матеріалах справи, зокрема копією витягу з реєстру платників єдиного податку, копією договору оренди нежитлових приміщень, довідкою старости с. Лазещина. ОСОБА_1 вважає, що твердження про те, що вона, будучи суб`єктом господарювання проводила діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе) є неправдивим.

Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має. 

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 , неявка якої, враховуючи положення ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи й від неї 15.06. 2021 надійшла заява про розгляд справи без її участі. 

Доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення, апеляційний суд задовольняє з огляду на наступне. 

З оскаржуваної постанови убачається, що розгляд судової справи відбувся 23.02.2021 без участі ОСОБА_1 . Матеріалами справи підтверджено, що копію оскаржуваної постанови їй направлено 24.02.2021 через поштовий зв`язок «Укрпошта», однак ОСОБА_1 отримала її 04.03.2021, про що свідчить зміст копії витягу з офіційного інтернет-сайту «Укрпошта». У зв`язку з цим, викладені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи про те, що ОСОБА_1 ознайомилась зі змістом оскаржуваної постанови занадто пізно, є не спростованими, а тому заслуговують на увагу. 

Отже, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу, поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється. 

Водночас, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові. 

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке. 

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги. 

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, згідно з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 

Відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП (у редакції Закону № 530- 1Х від 17.03.2020 ) передбачена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими законодавчими актами, а також рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. 

Вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення. 

Так, протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №743813 від 23.01.2020 підтверджено, що 23 січня 2020 року приблизно о 10 год 00 хв, ОСОБА_1 у с. Лазещина, Рахівського району, Закарпатської області, у барі "Молодіжний", проводила господарську діяльність, чим порушила вимоги п. 3 п. п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. З указаного протоколу також убачається, що своїми підписами ОСОБА_1 підтвердила, що права та обов`язки їй роз`яснені, зі змістом протоколу ознайомлена, його копію отримала (а. с. 1). 

З пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 убачається, що упродовж останніх п`яти років вона є орендарем бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У день складання протоколу, 25.01.2020, ОСОБА_1 , чекаючи на новий товар, здійснювала продаж у цьому закладі. У своїх поясненнях зазначає, торгівлю здебільшого проводить на виніс. При цьому ОСОБА_1 додає, що їй не було відомо про те, що одяг не входить до групи товарів першої необхідності, і ним торгувати не можна. На запитання щодо графіку роботи закладу, ОСОБА_1 вказує, що кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » працює з 9 год 00 хв до 17 год 00 хв. Між тим, зазначає, що жодних попереджень про заборону на продаж інших груп товарів, які не є продуктами харчування, не отримувала. 

З наявної у матеріалах справи фотокартки убачається, що вивіска на будівлі, двері якої відчинені, має назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Постановою КМУ № 1236 від 9 грудня 2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено, що додатково до обмежувальних протиепідемічних заходів на території України забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, у тому числі на виніс та закладів громадського харчування в аеропортах. 

Відповідно до копії витягу з реєстру платників єдиного податку від 12.01.2021. №2107113400004, ОСОБА_1 є платником єдиного податку. 

Згідно з копією договору № 1 оренди нежитлових приміщень від 01.07.2015, ОСОБА_1 є орендарем приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташоване у АДРЕСА_2 торговою площею 21,37 м. кв. 

Як убачається зі змісту листа-відповіді старости Старостинського округу № 1 с. Лазещина, надісланого на адвокатський запит від 11.03.2021, ОСОБА_2 здійснює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » здебільшого реалізацію продуктів харчування. Усним поясненням ОСОБА_1 підтвердила, що вивіска на будівлі бар « ІНФОРМАЦІЯ_2 » помилково не знята попереднім власником. 

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог п. 3 п. п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що капітан поліції ОСОБА_3 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи – у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано. 

Тому, апеляційний суд доходить висновку, що представник поліції, виконуючи свої функціональні обов`язки, діяв у межах наданих йому повноважень. 

Не встановлено під час апеляційного розгляду й будь-яких фактів примусу чи незаконних методів з боку працівника поліції щодо ОСОБА_1 , які призвели до підписання протоколу на надання працівнику поліції письмових пояснень, якими вона фактично визнала вину у вчиненні адміністративного правопорушення. 

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що зміст її пояснень, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, апеляційний суд відхиляє як такі, що не спростовують факту порушення ОСОБА_1 вимог п. 3 п. п. 1 постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 

Відхиляючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд бере до уваги те, що з протоколу, наданих пояснень, та фотокартки, яка міститься у матеріалах справи, убачається, що 23.01.2021 двері у приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » були відчинені. При цьому, відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , остання визнала факт свого перебування у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Також зазначила, що в основному здійснює торгівлю «на виніс». Однак, як убачається зі змісту пояснень особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , остання жодних заперечень щодо змісту протоколу про те, що нею проводиться господарська діяльність безпосередньо у приміщенні бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » - не надала. До того ж, вказала, що їй не було відомо про заборону продажу товарів, які не мають стосунку до продуктів харчування. 

Як такі, що не свідчать про відсутність події та в діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення, а також не дають підстав для скасування оскаржуваної постанови, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи, зокрема у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні докази того, що ОСОБА_1 у той день приймала відвідувачів та проводила господарську діяльність. Відхиляючи доводи в цій частині, апеляційний суд враховує те, що відповідно до Постанови КМ № 104 від 17.02.2021 та Постанови КМУ №1236 від 09.12.2020, на період дії карантину забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень, у тому числі на виніс та закладів громадського харчування в аеропортах. Такі дані в матеріалах справи відсутні й до апеляційної скарги їх не додано, й на такі не посилалася сторона захисту під час її розгляду. 

Такими, що не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є доводи апелянтки про те, що протокол відносно неї складений у присутності свідка ОСОБА_4 , з яким вона перебуває у шлюбі. Апеляційний суд відхиляє ці доводи з огляду на те, що відповідно до приписів ст. 272 КУпАП, свідком у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. При цьому, у матеріалах справи відсутні відомості про те, що вказаний свідок був позбавлений можливості відмовитися від надання яких-небудь пояснень у порядку ст. 63 Конституції України.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд доходить висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнана винною у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП адміністративного правопорушення. 

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя місцевого суду врахував обставини вчиненого ОСОБА_1 діяння, характер вчиненого правопорушення, і застосував щодо ОСОБА_1 вид та розмір стягнення, яке передбачено санкцією ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. 

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені. 

Вищенаведене дає обґрунтовані підстави вважати, що доводи апеляційної скарги, які жодним чином не спростовують та не впливають на висновки суду першої інстанції, спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене нею адміністративне правопорушення. 

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувану постанову суду першої інстанції як законну та обґрунтовану необхідно залишити без зміни, а подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу – без задоволення. 

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі й про виклик та допит свідків, стороною захисту не заявлялось. 

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                
                                               П О С Т А Н О В И В :
      
Апеляційну скаргу, яку подала ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 23 лютого 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан