УХВАЛА

15 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 400/1923/20
адміністративне провадження № К/9901/19334/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської  О.Р. (далі - Суд), 
перевіривши касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від                  13 квітня 2021 року в справі №400/1923/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участю третьої особи - ОСОБА_2 , - про визнання протиправним і скасування наказу; поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі - ГТ УЮ у Миколаївській області), Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - ПМ УМЮ (м. Одеса), за участю третьої особи - ОСОБА_2 , у якому просила: 
- визнати протиправним і скасувати наказ голови Ліквідаційної комісії ГТ УЮ у Миколаївській області №22/06 від 21 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань нотаріату ГТ УЮ у Миколаївській області                         30 квітня 2020 року відповідно частини 1-1 статті 87 Закону України "Про державну службу" у зв`язку із ліквідацією ГТ УЮ у Миколаївській області, з припиненням державної служби;
- поновити на посаді начальника відділу з питань нотаріату ГТ УЮ у Миколаївській області з 01 травня 2020 року;
- зобов`язати ПМ УМЮ (м. Одеса) розглянути кандидатуру ОСОБА_1 для зайняття посади державної служби відповідно до Закону "Про державну службу" та видати наказ з цього приводу;
- стягнути з ГТ УЮ у Миколаївській області, а у випадку його ліквідації до фактичного виконання рішення суду, з правонаступника - ПМ УМЮ (м. Одеса) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01 травня 2020 року до дня поновлення на роботі за кожен день вимушеного прогулу.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня                    2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року, позов задоволено частково: 
- визнано протиправним і скасовано наказ голови Ліквідаційної комісії ГТ УЮ у Миколаївській області №22/06 від 21 квітня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника відділу з питань нотаріату ГТ УЮ у Миколаївській області                        30 квітня 2020 року відповідно частини 1-1 статті 87 Закону України "Про державну службу", у зв`язку із ліквідацією ГТ УЮ у Миколаївській області, з припиненням державної служби;
- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань нотаріату ГТ УЮ у Миколаївській області з 01 травня 2020 року;
- стягнуто ГТ УЮ у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 62792, 52 грн;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено;
- допущено до негайного виконання рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу з питань нотаріату ГТ УЮ у Миколаївській області та в частині стягнення середнього заробітку в межах суми стягнення за один місяць в розмірі 11174, 94 грн.
24 травня 2021 року до Суду надіслано касаційну скаргу ПМ УМЮ (м. Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 квітня 2021 року в справі №400/1923/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про її повернення з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
Підставою перегляду оскаржуваних судових рішень ПМ УМЮ (м. Одеса) зазначає відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
Водночас скаржником не наведено, щодо якої саме норми права відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.
З огляду на викладене, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.
Доводи скаржника зводяться до тлумачення норм матеріального права, переоцінки доказів та неповного з`ясування обставин справи судами попередніх інстанцій, що виключає можливість їх перегляду з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Відповідно до частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Частиною першою статті 341   КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення, зокрема, в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Ураховуючи те, що скаржником не обґрунтовано передбачених цим Кодексом підстав для оскарження судового рішення у касаційному порядку, касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Керуючись статтями  248, 328, 329, 332 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції                  (м. Одеса) на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від                       21 жовтня 2020 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від            13 квітня 2021 року в справі №400/1923/20 повернути особі, яка її подала.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя:                                                                                                      О.Р. Радишевська