УХВАЛА

19 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 553/2863/19
адміністративне провадження № К/9901/10202/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 03   грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021   року у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження, 
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року громадянин Сирійської Арабської Республіки ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Подільського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі - Подільський РВ у м. Полтаві УДМС України в Полтавській області), Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (далі   - УДМС в Полтавській області), в якому просив скасувати рішення Подільського РВ у м.Полтаві УДМС України в Полтавській області від 24 жовтня 2019 року №22 про його примусове повернення до країни походження. 
Рішенням Ленінського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021 року, в позові відмовлено. 
18 березня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 03 грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02   березня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Предметом спору у цій справі є правомірність рішення про примусове повернення іноземця в країну походження та зобов`язання його покинути територію.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 11 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України..
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі, можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, судом касаційної інстанції не встановлено.
У касаційній скарзі заявник послався на те, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки у цій справі суди першої та апеляційної інстанцій не врахували положення статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства". Проте позивач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права.  
Перевіряючи матеріали касаційної скарги та аналізуючи зміст ухвалених у цій справі судових рішень, Верховним Судом встановлено, що, за установлених у цій справі обставин, доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення можливо віднести до випадків, встановлених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, оскільки аргументи заявника зводяться до переоцінки доказів у справі, що виключає можливість перегляду судових рішень з цих підстав судом касаційної інстанції, повноваження якого визначені статтею 341 КАС України.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити..
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Полтави від 03    грудня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 02 березня 2021    року у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу у м. Полтаві Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області, Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О. Р. Радишевська