УХВАЛА

 
 
21 травня 2021 року 
м. Київ

справа № 753/17490/17
провадження № 51-2333 ск 21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд) у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                 ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дарницького районного суд м. Києва від 23 серпня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.
Обставини справи
1. Зазначеним вироком, залишеним без змін апеляційним судом,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лемешівки Яготинського району Київської області та жителя м. Києва,
засуджено за частиною 2 статті 121 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено йому покарання із застосуванням частини 1 статті 69-1 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.
2. За обставин, детально викладених у вироку, 16 липня 2017 року протягом дня ОСОБА_5 за місцем свого проживання, а саме в квартирі АДРЕСА_1 , спільно з сином ОСОБА_6 та дружиною ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. На ґрунті словесного конфлікту ОСОБА_5 , близько 20:30, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов до однієї з кімнат вказаної квартири, взяв кухонний ніж промислового призначення та направився до ОСОБА_6 , та тримаючи його у правій руці, наніс ОСОБА_6 один цілеспрямований удар в область живота справа, тобто в життєво важливий орган, тим самим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя у вигляді проникаючого колото-різаного поранення живота, з ушкодженням внутрішніх органів, розвитком крововтрати та шоку, від чого настала смерть    ОСОБА_6 .
Доводи касаційної скарги
3. У касаційній скарзі захисник, посилаючись на частину 1 статті 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), просить скасувати оспорювану ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді.
4. На обґрунтування своєї позиції та посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини, захисник зазначає, що апеляційний суд мав би перекваліфікувати дії її підзахисного з частини 2 статті 121 КК на статтю 123 КК.
5. На думку сторони захисту, суди попередніх інстанцій не в повній мірі дослідили обставини вчинення злочину, які не підтверджується жодними доказами, фактичними даними або показаннями свідків.
6. Крім цього, захисник вказує, що суди не повністю дослідили показання засудженого
про те, що намагаючись вихопити ніж у потерпілого, той зламав йому пальці на руці. Суди помилково прийняли рішення, що ці обставини не підтверджуються належними доказами. Засуджений вказував, що в нього були зламані пальці, але він наголошував, що це відбулося раніше, а не під час вищевказаного конфлікту.
 
7. Водночас вказує, що обставини, викладені у вироку суду щодо того, що засуджений ніби то не викликав поліцію спростовується показаннями працівників поліції. 
8. На переконання сторони захисту, суд апеляційної інстанції належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги, не дослідив висновок судово-психіатричної експертизи та безпідставно залишив вирок суду першої інстанції без змін, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала не відповідає вимогам статті 419 КПК.
Колегія суддів вважає, що касаційну скаргу подано належною особою протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 426 КПК, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК. Зі змісту касаційної скарги та доданих копій судових рішень убачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 424–428 КПК, Суд постановив:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 , поданою в інтересах засудженого ОСОБА_5 , на вирок Дарницького районного суд м. Києва від 23 серпня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 квітня 2021 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

 

 
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                       ОСОБА_3