Постанова
Іменем  України                                
                    
11 березня 2021 року                                                       
м. Київ                                                                              
справа № 643/14552/15-ц
провадження № 61-11120св 19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,               Шиповича В. В.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 ;
відповідачі: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Тетяна Петрівна, ОСОБА_3 , арбітражний керуючий - ліквідатор Кравцов Володимир Михайлович;
треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс, ЛТД», товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс - 2000», товариство з обмеженою відповідальністю «Конекс, ЛТД», ОСОБА_4 , Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, публічне акціонерне товариство «Фідобанк», Головне територіальне управління юстиції в Харківській області;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни на постанову Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року та касаційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року у складі судді Довготько Т. М. та постанову Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року у складі колегії суддів: Котелевець А. В.,                        Піддубного Р. М., Тичкової О. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.              Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2015 року ОСОБА_1 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П., ОСОБА_3 , арбітражного керуючого - ліквідатора Кравцова В. М.,                             треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс, ЛТД» (далі - ТОВ «Транстерміналсервіс, ЛТД»), товариство з обмеженою відповідальністю «Транстерміналсервіс-2000»    (далі - ТОВ «Транстерміналсервіс-2000»), товариство з обмеженою відповідальністю «Конекс, ЛТД» (далі - ТОВ «Конекс, ЛТД»), ОСОБА_4 , Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, публічне акціонерне товариство «Фідобанк» (далі - ПАТ «Фідобанк»), Головне територіальне управління юстиції  (далі - ГТУЮ)                 в Харківській області, про встановлення складу спадкового майна, ідеальних часток та вартості майна, зобов`язання забезпечити виплату вартості майна, визнання дій нотаріуса неправомірними, зобов`язання вчинити нотаріальні дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік  - ОСОБА_5 . Спадкоємцями першої черги є: мати померлого -                     ОСОБА_6 , яка в шестимісячний строк відмовилась від спадщини, вона та дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на наступне майно: частку в статутному капіталі та майнові права на виплати та активи, що виникли з корпоративних прав учасника товариства з обмеженою відповідальністю «Інтертранслогістик» (далі - ТОВ «Інтертранслогістик») у розмірі 50 %; частку в статутному капіталі та майнові права на виплати та активи, що виникли з корпоративних прав учасника ТОВ «Транстерміналсервіс ЛТД» у розмірі 50 %; частку в статутному капіталі та майнові права на виплати та активи, що виникли з корпоративних прав учасника ТОВ «Транстерміналсервіс-2000» у розмірі 50 %; внесок до статутного капіталу у розмірі 3 % вартості майна ТОВ «Транстерміналсервіс»; 1/2 частки об`єктів нерухомості - частину нежитлових приміщень літ. «Б-1», «В-1», «Г-1», «Д-1», «Е-1» у будинку АДРЕСА_1 з розташованими в них обладнанням, а також майнові права та виплати від використання даної нерухомості; вклади в грошовій та іншій формі                        ОСОБА_5 на рахунках фінансових установ; страхові виплати (страхове відшкодування), що підлягають виплаті ОСОБА_5 при настанні страхових випадків за укладеними останнім договорами страхування як фізичною особою або фізичною особою-підприємцем; заробітну плату та інші виплати у зв`язку з виконанням трудових обов`язків; на автомобілі BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та AUDI ALLROAD, реєстраційний номер                   НОМЕР_2 ; грошові кошти на рахунках та дебіторську заборгованість боржників по угодам ОСОБА_5 як фізичної особи-підприємця, що надійшли на рахунки в банках; на два тепловози ТГМ-23В, 1989 року випуску, інвентарний № 7150, та ТГМ-23В, 1986 року випуску, інвентарний № 7995; частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_2 ; частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ; на частину земельних ділянок, що знаходяться в садівничому товаристві «Шанс» (далі - СТ «Шанс») у с. Лізогубівка Харківського району Харківської області, ділянки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .
У квітні 2015 року та в липні 2015 року вона зверталась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. з заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом на вказане майно. Однак у видачі свідоцтва про права на спадщину за законом їй було відмовлено. При цьому постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій з мотивуванням причин відмови винесена не була.
Крім того, вказує, що на час подання позовної заяви склад спадкового майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, не визначений, не визначені ідеальні частки та вартість такого майна, що порушує права спадкоємців на розпорядження таким майном. ОСОБА_3 як співзасновник господарських товариств відмовляється від надання необхідної інформації.
Ураховуючи викладене, уточнивши позовні вимоги, ОСОБА_1 просила суд визначити склад спадкового майна, ідеальні частки та вартість вказаного майна на час смерті її чоловіка - ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 забезпечити виплату 50 % вартості майна господарських товариств; визнати дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. протиправними та зобов`язати її здійснити нотаріальні дії щодо оформлення спадкових прав.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року у задоволенні позову  ОСОБА_1 , яка дії в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , відмовлено.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права в частині встановлення в судовому порядку складу спадкового майна не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, встановлених статтею 16 ЦК України.
Відмовляючи в задоволенні позову в частині визнання дій приватного нотаріуса неправомірними, суд першої інстанції виходив із того, що дії нотаріуса щодо неможливості у видачі свідоцтва про право власності та свідоцтва про спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на автомобілі BMW Х5, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та AUDI ALLROAD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , є правомірними, оскільки на момент звернення із заявою на вказане майно існувала заборона відчуження, арешт та податкова застава, оскільки відповідно до пункту 3 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), видача свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у випадку наявності заборони відчуження або податкової застави провадиться з дозволу обтяжувача, у випадку арешту - відкладається до зняття арешту, а тому суд приходить до висновку, що нотаріус діяв в межах своїх повноважень та на підставі закону.
У вимогах про зобов`язання нотаріуса здійснити нотаріальні дії щодо оформлення спадкових прав власності, суд відмовив, зазначивши, що порядок вчинення нотаріальних дій встановлюється Законом України                   «Про нотаріат» та іншими актами Законодавства України. При цьому,                статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту порушених прав, як зобов`язання нотаріуса вчинити певні нотаріальні дії.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , задоволено частково. Рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року скасовано в частині відмови у задоволенні позову про визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. протиправними та ухвалено в цій частині нову постанову. Позов ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. про визнання дій протиправними задоволено. Визнано протиправними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П., які полягають в ухиленні нею від вчинення належної нотаріальної дії з видачі на ім`я ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , свідоцтва про право на спадщину за законом або винесенні постанови про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 15 травня 2015 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 24 і долученої разом з доданими до заяви документами до матеріалів спадкової справи. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що позивачем обрано спосіб захисту прав шляхом визнання дій приватного нотаріуса з розгляду її заяви неправомірними та зобов`язання вчинити передбачені законом дії, що відповідає вимогам статті 16 ЦК України. Обрання цього способу захисту порушених прав не перешкоджає ОСОБА_1 оскаржити в установленому законом порядку свідоцтво про право на спадщину або постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій.
Доказів відмови у вчиненні нотаріальних дій, а саме про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом в матеріалах справи відсутні, а лист нотаріуса від 15 травня 2015 року № 58/01-16 вищевикладеним вимогам не відповідає.
Оскільки відповідно до частини четвертої статті 49 Закону України «Про нотаріат» та пункту 3 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус була зобов`язана розглянути заяву позивача про видачу свідоцтва про право на спадщину та за результатами розгляду цієї заяви вчинити відповідну нотаріальну дію, а не направляти письмову відповідь, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову в частині визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. протиправними є помилковим. Щодо вимог про зобов`язання ОСОБА_3 забезпечити виплату 50 % вартості майна господарських товариств, апеляційний суд зазначив, що позивачем не надано доказів того, що вона успадкувала частку після смерті чоловіка у статутному капіталі господарських товариств. 
Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про визначення складу спадкового майна, ідеальної частки та вартості 1/2 частки об`єктів нерухомості - частину нежитлових приміщень літ. «Б-1», «В-1», «Г-1», «Д-1»,                  «Е-1» у будинку АДРЕСА_1 з розташованими в них обладнанням, а також майнові права та виплати від використання даної нерухомості на час смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оскаржено, а тому в апеляційному порядку не переглядалося.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
 
У червні 2019 року приватний нотаріус Погрібна Т. П. та ОСОБА_1 ,  посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подали до Верховного Суду касаційні скарги, в яких: приватний нотаріус Погрібна Т. П. просила скасувати постанову Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року в частині вирішення позовних вимог про визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. протиправними,  й залишити в цій частині в силі рішення суду першої інстанції; ОСОБА_1 просила скасувати рішення Московського районного суду м. Харкова                        від 07 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року, й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за касаційною скаргою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. на постанову Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року і витребувано цивільну справу                    № 306/2412/15-ц з Московського районного суду м. Харкова. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення  Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від  02  травня 2019 року.
 
У лютому 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2021 року зазначену справу призначено до розгляду.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи осіб, які подали касаційні скарги 
 
Касаційна скарга приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. мотивована тим, що вона в усній формі відмовила у вчиненні нотаріальної дії: видачі свідоцтва про право власності та свідоцтва про спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на автомобілі, оскільки на момент звернення із заявою на вказане майно існувала заборона відчуження, арешт та податкова застава. З іншими заявами на видачу свідоцтв позивач не зверталась, жодних документів не надавала, видачі постанови, як це передбачено приписом частиною четвертою статті 49 Закону України «Про нотаріат», не вимагала. Одночасно нотаріус окремо запропонувала і роз`яснила ОСОБА_1 про необхідність скасування арешту з метою видачі свідоцтва про право на спадщину.
При цьому позивач не заявляла вимогу про винесення відповідної постанови, як це передбачено статтею 49 Закону України «Про нотаріат».
Посилалася на те, що судом ухвалено рішення під умовою, оскільки апеляційний суд визнав протиправними дії приватного нотаріуса, які полягають в ухиленні нею від вчинення належної нотаріальної дії з видачі на ім`я ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої                               ОСОБА_8 , свідоцтва про право на спадщину за законом або винесенні постанови про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії за результатами розгляду заяви від 15 травня 2015 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованої у книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 24 і долученої разом з доданими до заяви документами до матеріалів спадкової справи.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що висновки суду про обрання нею неправильного способу захисту є безпідставними, оскільки нею були пред`явлені вимоги про визнання за ними майнових прав на майно, яке повинно було увійти до складу спадкової маси, та встановлення їх обсягу в складі спадкової маси. Також зазначала, що судом було відмовлено у задоволенні її клопотань про витребування доказів для встановлення складу спадкового майна.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу 
 
У серпні 2019 року ОСОБА_4 подав відзив на касаційну скаргу, в якому підтримав вимоги касаційної скарги приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , перебували у зареєстрованому шлюбі з                          21 квітня 2000 року.
 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. 
 
Спадкоємцями першої черги є: мати померлого - ОСОБА_6 , яка в шестимісячний строк відмовилась від спадщини, дружина померлого - ОСОБА_1 та дочка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
 
Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина на нерухоме та рухоме майно.
 
Із свідоцтва про право власності на житло, виданого відкритим акціонерним товариством «Харківський завод «Кондиціонер» згідно з наказом органу приватизації від 12 травня 1999 року № 81, зареєстрованого у реєстраційній книзі за № 212, вбачається, що власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
 
За результатами проведених на універсальній біржі «Україна» торгів                           05 травня 20003 року укладено договори купівлі-продажу № ЗТ1-21 та ЗТ1-22, за умовами яких ОСОБА_7 набув право власності на два тепловози: ТГМ-23В, 1989 року випуску, інвентарний № 7150, та ТГМ-23В, 1986 року випуску, інвентарний № 7995 .
 
На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Глуховцевою Н. В. 05 серпня                 2003 року за реєстровим № 1-3370, зареєстрованого комунальним підприємством «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 10 жовтня 2003 року, номер запису № 1662 в книзі № 1, реєстраційний номер нерухомого майна 2106877, ОСОБА_7 належала 1/2 частина нежитлових приміщень літ. «Б-1», площею 21,8 кв. м, літ. «В-1», площею 40,6 кв. м, літ. «Г-1», площею                     34,0 кв. м, літ. «Д-1», площею 31,7 кв. м, літ. «Е-1», площею 271,5 кв. м, загальною площею 399,6 кв. м, які знаходяться у будинку АДРЕСА_1 .
 
Крім того, ОСОБА_7 був учасником ТОВ «Транстерміналсервіс-2000» (розмір внеску до статутного фонду 5 тис. грн), ТОВ «Транстерміналсервіс, ЛТД» (розмір внеску до статутного фонду 5 тис. грн),                                                                   ТОВ «Транстерміналсервіс» (доля номінальної вартості 3 тис. грн, розмір                     30 % статутного фонду), ТОВ «Інтертранслогістик» (розмір внеску до статутного фонду 7 тис. грн), що підтверджується статутами товариств, затверджених зборами учасників, протоколи відповідно  від 20 жовтня                   2010 року № 1, від 21 серпня 2012 року № 0821.1, від 15 березня 2005 року                 № 1.
 
Звертаючись із позовом, ОСОБА_1 вказувала, що після смерті її чоловіка відкрилась спадщина також на грошові кошти на рахунках та дебіторську заборгованість боржників по угодам ОСОБА_5 як фізичної особи-підприємця, що надійшли на рахунки в банках; на частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ; на частину земельних ділянок, що знаходяться в СТ «Шанс» в с. Лізогубівка Харківського району Харківської області, ділянки № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .
 
24 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. із заявою про видачу свідоцтва про права на спадщину за законом на спадкове майно.
 
Згідно з даними спадкової справи № 44/2014 приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Т. П. листом                                  від 24 липня 2015 року № 85/01-16 повідомила ОСОБА_1 , що заява останньої про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, а саме - на відповідну частку нежитлових приміщень                       літ. «Б-1», площею 21,8 кв. м, літ. «В-1», площею 40,6 кв. м, літ. «Г-1», площею 34,0 кв. м, літ. «Д-1», площею 31,7 кв. м, літ. «Е-1», площею 271,5 кв. м, загальною площею 399,6 кв. м, які знаходяться у будинку АДРЕСА_1 , зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ за № 43.
 
19 липня 2017 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т. П. видано свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на 1/4 частку вказаних нежитлових приміщень, посвідчене за реєстровим № 1439.
 
Крім того, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Погрібна Т. П. листом від 15 травня 2015 року № 58/01-16 повідомила ОСОБА_1 , що відповідно до відомостей з Державного реєстру обтяжень рухомого майна на рухоме майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_1                        ОСОБА_7 , а саме: на автомобілі BMW Х5, реєстраційний номер                                 НОМЕР_1 , та AUDI ALLROAD, реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладено три обтяження: на підставі договору застави, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А.                      22 січня 2014 року за реєстровим номером 171 (обтяжувач ОСОБА_4 ); на підставі свідоцтва про право власності та постанови державного виконавця Фрунзенського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Кріт А. В. про відкриття виконавчого провадження від 08 квітня 2014 року № 40142293 (номер обтяження 14290675); на підставі податкової застави, встановленої Індустріальною об`єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області від 02 грудня 2014 року (номер обтяження 14663871) (а.с. 78, 80, т. 5).
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
Касаційна скарга приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Т. П. підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.
 
Відповідно до положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
 
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
 
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
 
Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
 
Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
 
Відповідно до вимог статті 49 Закону України «Про нотаріат», яка узгоджується з положеннями глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України), нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: 1) вчинення такої дії суперечить законодавству України; 2) не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії; 3) дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії; 4) є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства; 5) з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень; 6) правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності; 7) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення; 8) особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням; 9) в інших випадках, передбачених законом.
 
Нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону.
 
Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.
 
На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. 
 
Згідно з частиною четвертою статті 49 Закону України «Про нотаріат» на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.
 
Аналогічна вимога міститься у частині третій глави 13 Порядку.
 
Відповідності до пункту 4.15 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
 
Згідно з пунктом 4.17 пункту 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.
 
Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
 
Задовольняючи позовні вимоги та визнаючи неправомірними дії приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т. П., які полягають у невидачі нею юридичного акта, який може бути оскаржено у судовому порядку, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що листом від 15 травня 2015 року № 58/01-16 приватним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 в отриманні  свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із наявність арешту, накладеного на спадкове майно. Форма відмови нотаріуса в оформленні спадкових прав, лист чи постанова, не може вплинути на судовий захист порушених спадкових прав спадкоємців,                            за умови доведеності (постанова Верховного Суду від 03 липня 2019 року                      у справі № 195/1125/15-ц, провадження № 61-9175св19).
 
Таким чином висновок суду першої інстанції про те, що нотаріус діяв в межах своїх повноважень та на підставі закону є правильним. 
 
Отже, рішення суду першої інстанції в цій частині відповідає вимогам закону та обставинам справи.
 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_1 зводяться до незгоди з висновками суду стосовно установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував. В силу вимог статті 400 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
 
Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
 
Касаційну скаргу приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни задовольнити.
 
Постанову Харківського апеляційного суду від 02 травня 2019 року  в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання дій приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Погрібної Тетяни Петрівни протиправними скасувати, рішення Московського районного суду м. Харкова від 07 вересня 2018 року в цій частині залишити в силі.
 
В іншій частині судові рішення залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                     Є. В. Синельников
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
                                                                                                            О. М. Осіян
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
                                                                                                            В. В. Шипович