ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/755/21 Справа № 213/967/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Нестеренко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко  Н. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника — адвоката Голуба Сергія Олександровича у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року, якою 
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПАО «ПівдГЗК», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:
Постановою Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Згідно з оскаржуваної постанови, посадовою особою ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України складено протокол серія ААБ № 116904 від 16.03.2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у відношенні  ОСОБА_1 , про те, що 16.03.2021 о 13 год. 19 хв. в м. Кривий Ріг по проспекту Південний б. 2 ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, неприродна блідість, порушення координації рухів, а саме підвищена жвавість, в установленому законом порядку в присутності 2х свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медзакладі охорони здоров`я, зафіксовано на б/к 78 відео з реєстратора, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Не погоджуючись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування доводів поданої скарги апелянт посилається на необґрунтованість постанови суду, через порушення права на справедливий суд. Зазначається, що висновок суду про доведеність винуватості побудований на доказах, наданих органом поліції та без врахування наданих ОСОБА_1 доказів, які спростовують його винуватість.
       Указується апелянтом на тому, що в суді ним заявлено клопотання про запрошення захисника, допит поліцейського ОСОБА_2 та його співробітника, які йому роз`яснили, що він може пройти огляд в медичному закладі протягом 3 годин. Крім того, апелянт указує, на безпідставну відмову місцевим судом у виклику свідків для їх допиту, особи яких поліцейським не були встановлені. 
       Разом з тим, наголошується в апеляційній скарзі на тому, що поліцейським закидалося йому перебування в наркотичному сп`янінні виключно через складання раніше щодо нього протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак провадження у цій справі було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
       Окрім того, звертається увага на надання ним суду першої інстанції висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.03.2021 складений о 17 годині, який був проведений о 16 годині 20 хвилин, проте суд безпідставно не врахував його в якості доказу.
       Також, указується на порушенні поліцейським вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки ОСОБА_1 не пропонувалося пройти огляд на місці зупинки за допомогою експрес тесту.
       В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу, просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав наведених, в ній.
       Суд апеляційної інстанції, вислухавши позицію ОСОБА_1 та його захисника Голуба С.О. перевіривши матеріали справи та дослідивши докази у справі й доводи апеляційної скарги, дійшов такого висновку.
       Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно необґрунтованості висновку суду про доведеність його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є такими, що ґрунтуються на фактичних даних, наявних в матеріалах справи.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення. 
       Дослідженням матеріалів справи встановлено, що місцевий суд, в порушення вищезазначених вимог закону, належним чином не з`ясував обставини справи, оскільки викладені в постанові висновки суду не ґрунтуються на доказах, що містяться в матеріалах справи.
       Як слідує з постанови, суд прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження встановленого законом, медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, письмових пояснень свідків, пояснень ОСОБА_1 , направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують реакцію, рапорт працівника поліції, довідку про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія. 
       Однак, такий висновок суду є сумнівним, оскільки не узгоджується з матеріалами справи.
       З матеріалів справи слідує, що у працівників патрульної поліції виникла підозра стосовно того, що апелянт керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння, однак це твердження апеляційний суд вважає необ`єктивним та необґрунтованим. 
       Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України “Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції” від 09.11.2015 № 1452/735, ознаками наркотичного сп`яніння чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
       У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
       Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 керував автомобілем з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, бліде обличчя, тремтіння пальців рук, неприродна блідість, порушення координації руху, а саме підвищена жвавість).
       Однак, ці ознаки сп`яніння, які встановила уповноважена особа поліції та зафіксувала їх в протоколі про адміністративне правопорушення, носять сумнівний характер і не можуть свідчити про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував у стані наркотичного сп`яніння.
       При цьому, апеляційний суд, вислухавши апелянта в судовому засіданні, прийшов до висновку, що у останнього блідість на обличчі є звичайним станом, а що стосується підвищеної жвавості, то є манерою спілкування ОСОБА_1 ..
       Не є переконливими посилання працівника управління патрульної поліції, як на ознаку наркотичного сп`яніння, на той факт, що у ОСОБА_1 тремтіли руки при спілкуванні з посадовими особами поліції, оскільки така реакція була викликана підвищеним емоційним збудженням та хвилюванням апелянта.
       Крім того, матеріалами справи підтверджено те, що водій ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 13 годині 19 хвилин, тобто в денний час доби, а відтак проаналізувати реакцію зіниць очей у даний спосіб є неможливо, а тому встановлена ознака носить сумнівний характер.
       З письмових пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 слідує, що в їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану сп`яніння, однак водій відмовився. 
       При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що в поясненнях вищенаведених свідків не вказано вид сп`яніння, а також те, що водій ОСОБА_1 під час відмови від проходження відповідно до встановлено порядку медичного огляду, мав будь-які ознаки наркотичного сп`яніння. 
       Апеляційний суд звертає увагу й на те, що ОСОБА_1 , вважаючи себе законослухняним громадянином та будучи незгодним з тим, що відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, вирішив спростувати твердження працівників поліції про те, що він під час зупинки, перебував в стані наркотичного сп`яніння і звернувся до медичного закладу з метою добровільного проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
       Матеріали справи містять висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння № 364, виданого Комунальним підприємством “Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги ДОР” від 16.03.2021, з якого слідує, що у останнього ознак наркотичного сп`яніння не виявлено. 
       Місцевий суд залишив поза увагою, що фактичні дані, а саме відеозапис події підтверджує, що процедура складання протоколу та матеріалів до нього фактично закінчилася о 14 годині 07 хвилин, в той час огляд було проведено о 16 годині 20 хвилин і хоча саме процедура огляду була проведена трохи більш ніж двох годин потому, однак не дивлячись на це апеляційний суд приймає цей висновок як за доказ невинності ОСОБА_1 , оскільки наркотичні засоби виводяться з організму людини, як мінімум понад однієї доби. 
       Крім того, об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 вживає наркотичні засоби у справі, не має. 
       Отже, апеляційний суд, керуючись ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на користь останнього. 
       З огляду на наведене, висновок суду першої інстанції щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується вищенаведеними доказами, в їх сукупності.
Крім того, під час апеляційного перегляду постанови встановлено, що накладаючи стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу, місцевий суд всупереч санкції норми КУпАП, наклав стягнення “у виді штрафу в дохід держави у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами”. Однак, санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 визначає накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
       На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а відтак відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку про необхідність скасування постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Керуючись ст.ст. 7, 294 КУпАП, суд, - 
       П О С Т А Н О В И В:
       Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.
       Постанову Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 квітня 2021 року щодо ОСОБА_1 , скасувати.
       Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, щодо  ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду          Н.В. Коваленко