Справа № 450/443/19                                Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 22-ц/811/2454/20                        Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:2

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 травня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючого-судді: Левика Я.А.,
суддів: Мікуш Ю. Р. Шандри М.М.,
секретар: Бадівська О.О.,

за участі в судовому засіданні представника відповідачки ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , представника позивача ОСОБА_3 – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області в складі судді Мусієвського В.Є. від 07 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Яремко Ростислав Євгенійович про визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення сторін у попереднє становище, -

в с т а н о в и л а : 

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 липня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 – задоволено. 
       Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , який зареєстрований в реєстрі за № 631, а саме земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 788498046236), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця.
       Повернуто сторони договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 року зареєстрованого в реєстрі за № 631в попередній стан, шляхом повернення у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 788498046236), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця.
       Стягнуто з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 2376 грн. 80 коп., а саме по 792 грн. 26 коп. з кожного.
Вказане рішення оскаржив ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 .
В апеляційній скарзі просить скасувати рішення повністю і ухвалити нове рішення, яким у позові ОСОБА_3 відмовити повністю. 
Вважає рішення незаконним та необґрунтованим. Вказує, що позивач звернувся до суду не з метою захисту порушеного права, а з метою встановлення юридичного факту, тобто преюдиції, без залучення всіх необхідних відповідачів та вибрав неналежний спосіб захисту. Зазначає, що скаржник не знала і не могла знати про те, що існує обтяження, оскільки на момент вчинення правочину, будь яких обтяжень в реєстрі не існувало та нотаріус при посвідченні договору перевіряла наявність обтяжень. Звертає увагу, що важливим в даному випадку є чи позивач звернувся до суду із належним способом захисту і чи були взагалі підстави для задоволення позову, оскільки суду не було представлено із сторони позивача про те, що відповідачі та скаржник знали про те, що спірна земельна ділянка є обтяженою, адже нотаріуси, як реєстратори при укладенні спірних договорів купівлі-продажу перевіряли земельну ділянку з приводу того, чи було будь-яке обтяження, проте на момент укладення спірних договорів купівлі-продажу земельна ділянка не була обтяжена жодними заборонами , а тому покупці не знали та не могли знати, що остання не може бути продана та той факт, що відповідачі є зовсім незнайомими людьми по відношенню як до позивача так і до первинного власника ОСОБА_3 . Просить також врахувати при розгляді справи постанову КЦС від 20.03.2019 року по справі №521/8368/15-ц. 
Сторони в судове засідання не з`явилися, однак суд вважав за можливе проводити розгляд справи за їх відсутності, зважаючи на те, що сторони повідомлялися про час та місце судового розгляду належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи від них до суду не надходило, доказів поважності причин неявки суду представлено не було та зважаючи на вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України та те, що в судовому засіданні інтереси ОСОБА_1 та ОСОБА_3 захищали представники. 
Крім цього, від Приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Яремка Р.Є. надійшла заява про розгляд справи без його участі. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідачки на підтримання апеляційної скарги, представника позивача –в заперечення скарги, дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи учасників справи в межах доводів позовної заяви, відзиву на позовну заяву, апеляційної скарги, а також усних та письмових пояснень учасників справи у судах обох інстанцій – колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Із змісту оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ст.ст.81,89, 141, 247 ЦПК України, ч.1 ст. 203, ч.ч.1,3 ст. 215, ст.ст. 655, 658, ЦК України, ст. 1,8 Конституції України, п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ч.2 та ч.3 ст. 55 Закону України «Про нотаріат», постанову Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №6-605/цс16, а також у постанові від 18 січня 2017 року у справі №2552цс16, та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що 01 січня 2010 року між ОСОБА_3 , як позикодавцем, з однієї сторони та ОСОБА_5 , як позичальником, з другої сторони було укладено договір позики, відповідно до п. 1 якого позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 537700,00 доларів США та зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 537700,00 доларів США до 01 червня 2014 року. 24 жовтня 2014 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, у цивільній справі № 450/2962/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, судом вжито заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 10352962 грн. 20 коп., на грошові кошти та все рухоме і нерухоме майно, що належало ОСОБА_5 . У зв`язку із винесенням ухвали Пустомитівським районним судом Львівської області від 24 жовтня 2014 року відділом ДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області відкрито виконавче провадження № 45219305 та постановою від 24 жовтня 2014 року накладено арешт на все майно ОСОБА_5 і встановлено заборону на відчуження такого. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року у справі № 450/2962/14-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто на користь позивача з останньої суму основного боргу у розмірі 537700 доларів США, відсотки за користування позикою у розмірі 279014,74 доларів США, 3 % річних у сумі 18997 доларів США. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, стягнуто 537700 доларів США основного боргу, 277836,22 доларів США відсотків за користування позикою, 18969,60 доларів США – 3 % річних. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України у розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена, рішення суду першої інстанції від 26 травня 2015 року та рішення суду апеляційної інстанції від 12 жовтня 2015 року – залишені без змін. Суд встановив, що вказане рішення суду станом на час вирішення цього спору не виконане. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. від 13 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54906857 про примусове виконання виконавчого листа № 450/2962/14-ц, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області від 29 жовтня 2015 року. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова ВО. від 13 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 54906857 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 . Згідно відповіді Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14 грудня 2018 року № 09-26/22196 на запит адвоката Медвідь В.О. вбачається, що ОСОБА_5 або її уповноважені представники із заявами про скасування заходів, вжитих постановою від 24 жовтня 2014 року у Пустомитівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не зверталися, арешт з рахунків та майна ОСОБА_5 не знімався. Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2017 року у справі № 450/335/17 заява представника позивача ОСОБА_4 задоволена частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця. Суд встановив, що згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 вересня ОСОБА_6 продав ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця. Відповідно до п. 3 договору продавець підтвердив, що земельна ділянка, зокрема, під забороною (арештом) не перебуває. Суд вважав, що договір купівлі-продажу фактично спрямований на припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у відповідача ОСОБА_6 й виникнення права власності у відповідача ОСОБА_1 . При цьому предмет оспорюваного договору є об`єктом нерухомого майна, за рахунок якого можливо виконати грошові зобов`язання ОСОБА_5 перед позивачем ОСОБА_3 , а іншої можливості їх виконати, зокрема за рахунок інших джерел, іншого майна, немає, оскільки ОСОБА_5 , як підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, у короткий строк відчужила всі належні їй об`єкти нерухомого майна з метою ухилення від виконання цивільно-правових зобов`язань перед позивачем. Крім цього, суд зазначив, що позивач є заінтересованою особою у справі і домагається відновлення свого порушеного права, не вимагаючи повернення йому майна, яке є предметом спірних договорів або визнання за ним права власності на це майно, а вимагає повернення сторін до первісного стану з метою забезпечення виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року у справі № 450/2962/14-ц про стягнення коштів на його користь за рахунок спірного майна. Суд встановив, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали після відкриття судом провадження у справі № 450/335/17 та після постановлення 01 березня 2017 року ухвали про накладення арешту на згадану земельну ділянку. Також суд встановив, що на дату укладання цього оспорюваного договору відповідач ОСОБА_6 був обізнаний щодо наявності заборони відчуження вказаної вище земельної ділянки, оскільки він є відповідачем у справі № 450/335/17. Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення. Відтак, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , який зареєстрований в реєстрі за № 631, а саме земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 788498046236), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця, слід визнати недійсним. Також у зв`язку з вказаним, сторони цього договору слід повернути у попередній стан, повернувши у приватну власність ОСОБА_5 зазначену вище земельну ділянку. Також суд вважав, що згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2376 грн. 80 коп., а саме по 792 грн. 26 коп. з кожного. 
Колегія суддів вважає, що такі висновки відповідають обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону та підстав для скасування оскаржуваного рішення суду – немає.
       11.02.2019 ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 звернувся подав в суд з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , третя особа Приватний нотаріус Львівського МНО Яремко Р.Є., у якому просив:
?визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , який зареєстрований в реєстрі за № 631, а саме земельної ділянки площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 788498046236), яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця;
?повернути сторін вищевказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки в попереднє становище шляхом визнання за ОСОБА_5 права власності на вказану вище земельну ділянку.
       Позов мотивовано тим, що 01 січня 2010 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено договір позики, за умовами якого він надав останній грошові кошти у сумі 537700 доларів США строком до 01 червня 2014 року. ОСОБА_5 свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, внаслідок чого він звернувся з позовом до суду про стягнення заборгованості. 24 жовтня 2014 року Пустомитівський районний суд Львівської області своєю ухвалою, яка залишена без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, вжив заходи забезпечення позову у справі № 450/2962/14-ц шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становила 10352962 грн. 20 коп., на грошові кошти та все рухоме і нерухоме майно ОСОБА_5 . В подальшому, рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року у справі № 450/2962/14-ц його позовні вимоги задоволено частково, стягнуто на його користь з ОСОБА_5 суму основного боргу у розмірі 537700 доларів США, відсотки за користування позикою у розмірі 279014,74 доларів США, 3 % річних у сумі 18997 доларів США. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, стягнуто 537700 доларів США основного боргу, 277836,22 доларів США відсотків за користування позикою, 18969,60 доларів США – 3 % річних. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України у розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена, рішення суду першої інстанції від 26 травня 2015 року та рішення суду апеляційної інстанції від 12 жовтня 2015 року – залишені без змін. 13 жовтня 2017 року постановою державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Башілова В.О, відкрито виконавче провадження № 54906857 про примусове виконання виконавчого листа № 450/2962/14-ц. 13 жовтня 2017 року постановою згаданого державного виконавця накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 . Повідомляє, що ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2017 року у справі № 450/335/17 накладено арешт на земельну ділянку площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця. Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14 лютого 2018 року у справі № 450/335/17 позовні вимоги задоволені повністю, визнано недійсним договір купівлі-продажу від 27 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , предметом якого є земельна ділянка площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця, визнано недійсним договір купівлі продажу згаданої земельної ділянки від 09 червня 2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , сторони повернуто у попередній стан шляхом повернення у приватну власність ОСОБА_5 зазначеної земельної ділянки. Попри це ОСОБА_6 11 вересня 2017 року відчужив вказану земельну ділянку на користь ОСОБА_1 . Вважає, що ОСОБА_6 не мав права відчужувати вказану земельну ділянку у зв`язку з накладеними на неї арештами і відсутністю його згоди, як кредитора, на відчуження такої. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.
       Як вбачається із матеріалів справи, правильно встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорено та не спростовано, – 1 січня 2010 року між ОСОБА_3 , як позикодавцем, з однієї сторони та ОСОБА_5 , як позичальницею, з другої сторони було укладено договір позики, відповідно до п. 1 якого позикодавець передає у власність позичальнику, а позичальник приймає у власність від позикодавця грошові кошти в сумі 537700,00 доларів США та зобов`язувався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, а саме 537700,00 доларів США до 01 червня 2014 року.
       24 жовтня 2014 року ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23 грудня 2014 року, у цивільній справі № 450/2962/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики та процентів за користування позикою в зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання, судом вжито заходи забезпечення позову до набрання рішенням суду по справі законної сили, шляхом накладення арешту в межах суми позову, яка становить 10352962 грн. 20 коп., на грошові кошти та все рухоме і нерухоме майно, що належало ОСОБА_5 .
       У зв`язку із винесенням ухвали Пустомитівським районним судом Львівської області від 24 жовтня 2014 року відділом ДВС Пустомитівського РУЮ Львівської області відкрито виконавче провадження № 45219305 та постановою від 24 жовтня 2014 року накладено арешт на все майно ОСОБА_5 і встановлено заборону на відчуження такого.
       Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року у справі № 450/2962/14-ц позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто на користь позивача з останньої суму основного боргу у розмірі 537700 доларів США, відсотки за користування позикою у розмірі 279014,74 доларів США, 3 % річних у сумі 18997 доларів США.
Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 12 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено, стягнуто 537700 доларів США основного боргу, 277836,22 доларів США відсотків за користування позикою, 18969,60 доларів США – 3 % річних.
       Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України у розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 липня 2016 року касаційна скарга ОСОБА_5 відхилена, рішення суду першої інстанції від 26 травня 2015 року та рішення суду апеляційної інстанції від 12 жовтня 2015 року – залишені без змін.
       Вказане рішення суду станом на час вирішення цього спору не виконане, що підтверджено позивачем, протилежного цьому сторонами не доведено.
       Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова ВО. від 13 жовтня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54906857 про примусове виконання виконавчого листа № 450/2962/14-ц, виданого Пустомитівським районним судом Львівської області від 29 жовтня 2015 року.
       Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова ВО. від 13 жовтня 2017 року у виконавчому провадженні № 54906857 накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_5 .
       Згідно відповіді Пустомитівського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 14 грудня 2018 року № 09-26/22196 на запит адвоката Медвідь В.О. вбачається, що ОСОБА_5 або її уповноважені представники із заявами про скасування заходів, вжитих постановою від 24 жовтня 2014 року у Пустомитівський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області не зверталися, арешт з рахунків та майна ОСОБА_5 не знімався.
       Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 березня 2017 року у справі № 450/335/17 заява представника позивача ОСОБА_4 задоволена частково, вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 0,1052 га, кадастровий № 4623683400:01:001:0272, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця.
       Проте, незважаючи на вказане вище, зокрема, і накладені арешти на спірну земельну ділянку, згідно оспорюваного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 відповідач ОСОБА_6 продав відповідачці ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1052 га, кадастровий №4623683400:01:001:0272, яка розташована за адресою Львівська обл., Пустомитівський р-н, с. Конопниця.
       Відповідно до п. 3 договору продавець підтвердив, що земельна ділянка, зокрема, під забороною (арештом) не перебуває, хоча вище встановлено протилежне.
Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою – третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Частиною першою статті 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
За нормами частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення статей 14, 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.
При цьому відповідно до частини третьої статті 151 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.
Ураховуючи особливості мети забезпечення позову, суд розглядає заяву про забезпечення позову в день її надходження, копія ухвали про забезпечення позову надсилається заявнику та заінтересованим особам негайно після її постановлення, відповідна ухвала суду виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, при цьому оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи (стаття 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Забезпечення позову по суті – це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).
Зазначені обмеження суд установлює в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 154 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Тому, судом першої інстанції, вірно встановлено, що договір купівлі-продажу фактично спрямований на припинення права власності на об`єкт нерухомого майна у відповідача ОСОБА_6 й виникнення права власності у відповідача ОСОБА_1 . При цьому предмет оспорюваного договору є об`єктом нерухомого майна, за рахунок якого можливо виконати грошові зобов`язання ОСОБА_5 перед позивачем ОСОБА_3 , іншої ж можливості їх виконати, зокрема за рахунок інших джерел, іншого майна, не встановлено, оскільки ОСОБА_5 , як підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, у короткий строк відчужила всі належні їй об`єкти нерухомого майна з метою ухилення від виконання цивільно-правових зобов`язань перед позивачем.
Крім цього, судом вірно встановлено, що позивач є заінтересованою особою у справі і домагається відновлення свого порушеного права, не вимагаючи повернення йому майна, яке є предметом спірних договорів або визнання за ним права власності на це майно, а вимагає повернення сторін до первісного стану з метою забезпечення виконання рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 26 травня 2015 року у справі № 450/2962/14-ц про стягнення коштів на його користь за рахунок спірного майна.
Так, з матеріалів справи вбачається, що, договір купівлі-продажу земельної ділянки від 11 вересня 2017 року ОСОБА_6 та ОСОБА_1 уклали після відкриття судом провадження у справі № 450/335/17 та, зокрема, і після постановлення 1 березня 2017 року ухвали про накладення арешту на згадану земельну ділянку. 
Також, судом встановлено, що на дату укладання цього оспорюваного договору відповідач ОСОБА_8 був достовірно обізнаний щодо наявності заборони відчуження вказаної вище земельної ділянки, оскільки він є відповідачем у справі № 450/335/17.
Окрім цього, слід вказати і на те, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.02.2018 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 07 липня 2020 року у справі №450/335/17, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі – продажу від 27.11.2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , земельної ділянки загальною площею 0,1052 га, яка розташована за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Конопниця, кадастровий номер: 4623683400:01:001:0272, що зареєстрований в реєстрі за № 1229. Визнано недійсним договір купівлі – продажу від 09.06.2016 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , земельної ділянки від 09.06.2016 року загальною площею 0,1052 га, яка розташована за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с. Конопниця, кадастровий номер: 4623683400:01:001:0272, що зареєстрований в реєстрі за № 384; Повернуто сторони договору купівлі – продажу земельної ділянки від 27.11.2015 року зареєстрованого в реєстрі за № 1229 в попередній стан, шляхом повернення у приватну власність ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_1 ) земельної ділянки загальною площею 0,1052 га, яка розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Конопниця, кадастровий номер: 4623683400:01:001:0272; Повернуто сторони договору купівлі – продажу земельної ділянки від 09.06.2016 року зареєстрованого в реєстрі за № 384 в попередній стан, шляхом повернення у приватну власність ОСОБА_5 (ІПН: НОМЕР_1 ) земельної ділянки загальною площею 0,1052 га, яка розташована за адресою: Львівська обл., Пустомитівський район, с. Конопниця, кадастровий номер: 4623683400:01:001:0272.
Доводи апелянта про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, є безпідставними, оскільки позивач не є та ніколи не був власником спірної земельної ділянки, а тому не може ставити вимогу про витребування майна на підставі ст.388 ЦК України.
Посилання ж скаржниці на те, що їй не було відомо про те, що існує обтяження на спірне майно, оскільки на момент вчинення правочину, будь-яких обтяжень в реєстрі не існувало, не має правового значення, оскільки за змістом статті 153 ЦПК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, ухвала про забезпечення позову виконується негайно, а її оскарження не зупиняє виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Вказані вище висновки відповідають, також, правовій позиції висловленій Великою палатою Верховного суду у справі  №543/730/14-ц, провадження № 14-149цс18 від 5 червня 2018 року.
Враховуючи вказане, судом першої інстанції вірно встановлено, що позовні вимоги позивача знайшли свої підтвердження під час судового розгляду і підлягають до задоволення.
        За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права, доводи ж апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Враховуючи вказане доводи апеляційної скарги слід визнати безпідставними та саму скаргу слід відхилити. Рішення ж суду першої інстанції слід залишити без змін як таке, що відповідає обставинам, що мають значення для справи та вимогам закону.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу  ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1  – залишити без задоволення.
       Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 липня 2020 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до Верховного Суду.

       Повний текст постанови складено 27 травня 2021 року.

       Головуючий :                 Я.А. Левик
        Судді:                 Ю.Р. Мікуш
                                М.М. Шандра