ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"13" травня 2021 р.           Справа№ 925/1041/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Суліма  В.В.
суддів:            Коротун О.М. 
          Майданевича А.Г. 
 
при секретарі судового засідання : Кубей В.І. 
за участю представників сторін: 
від прокуратури: Греськів І.І.;
від позивача: не прибув;
від відповідача: не прибув,
розглянувши апеляційну скаргу Черкаської обласної прокуратури
на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 року (повний текст складено 25.01.2021 року)
у справі № 925/1041/20 (суддя:Кучеренко О.І.)
за позовом керівника Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу
до Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" 
про стягнення 824 946,08 грн

                                                    ВСТАНОВИВ: 
          Керівник Черкаської місцевої прокуратури (далі - прокурор) звернувся у Господарський суд Черкаської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу (далі - позивач) з позовом до Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" (далі - відповідач) про стягнення 824946,08 грн збитків, спричинених здійсненням видобування надр (підземних вод) без спеціального дозволу та відшкодування судових витрат у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 12374,20 грн. 
          Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем здійснювалося видобування води із підземних водоносних горизонтів за період з 30.07.2018 року до 24.01.2020 року для потреб підприємства в кількості 262304,00 куб.м без спеціального дозволу на водокористування, що суперечить ст. 44 Водного кодексу України.
          Рішенням Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 року у позові відмовлено повністю.
          Не погодившись з прийнятим рішенням, Черкаська обласна прокуратура  звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 року у даній справі та ухвалите нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі. 
               Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд Черкаської області, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, зокрема ст. ст. 2, 44, 46, 48, 49 Водного кодексу України, ст.ст. 68, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища».
          Крім того, за твердженням скаржника суд першої інстанції не застосував до спірних правовідносин правову позицію Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі №908/1092/18 відповідно до якого, сама по собі процедура отримання спеціального дозволу на користування надрами не звільняє від  відповідальності за самовільне їх використання. 
          Так, скаржник вказав, що у діях відповідача  наявні всі елементи правопорушення, що є підставою для  покладання на нього  відповідальності за заподіяну шкоду.
          У свою чергу, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції, що видобування відповідачем надр (підземних прісних вод) здійснювалось правомірно на підставі дозволу на спеціальне водокористування №Укр620-А/Чрк з терміном дії з 31.12.2015 року до 01.01.2021 року, оскільки ці висновки суперечать вимогам ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра, якими передбачено, що  користування надрами, у тому числі, видобування підземних прісних вод, здійснюється виключно на підставі спеціального дозволу  на користування надрами. 
          Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу № 925/1041/20 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сулім В.В., судді: Коротун О.М., Майданевич А.Г.
          Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.02.2021 року призначено до розгляду апеляційну скаргу Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 року у справі №925/1041/20 на 06.04.2021 року.
          На адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
              Північний апеляційний господарський суд відклав розгляд апеляційної скарги Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 у справі №925/1041/20 на 13.05.2021 року.   Задоволено клопотання  Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" про розгляд справи № 925/1041/20 в режимі відеоконференції в приміщенні Черкаського районного суду Черкаської області
своєю ухвалою від 06.04.2021 року.
           22.03.2021 року через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів від представника відповідача  до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого відповідач  просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.
          Крім того, представник відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, зокрема зазначив, що  керівник Черкаської місцевої прокуратури вже звертався з позовом до Господарського суду Черкаської області 14.08.2020 року, лише через декілька місяців  з моменту намагання Державної екологічної інспекції Центрального округу самостійного захисту  власних інтересів в Черкаському окружному суді, що безумовно не вказує на бездіяльність органу в інтересах  якого звернувся з позовом прокурор та як наслідок  вказує на відсутність правових підстав звернення з даним позовом. 
Представник прокуратури в судовому засіданні 13.05.2021 року підтримав доводи  апеляційної скарги та просив її задовольнити,  а рішення господарського суду скасувати. 
Представник позивача та відповідача у судове засідання 13.05.2021 року не з`явилися. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлялися належним чином, зокрема, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.04.2021 року.
          Враховуючи те, що явка представників сторін судом апеляційної інстанції обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на обмежений ч. 1 ст. 273 Господарського процесуального кодексу України строк для перегляду рішення місцевого господарського суду, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність здійснення перевірки рішення  Господарського суду Черкаської області  в апеляційному порядку за відсутності представників позивача та  відповідача, які  були  належним чином повідомлені  про час та місце судового засідання. 
          Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення  Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 року підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову, а апеляційна скарга   Черкаської обласної прокуратури - задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Як вбачається з матеріалів справи,  період з 20.01.2020 року до 31.01.2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу (позивач у справі) згідно з направленням №06-28/26 від 08.01.2020 року проведено планову перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ".
За результатами перевірки складено акт планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 20.01.2020 року №3/3/4/2020/ПЛ, у якому зазначено, що основним видом діяльності Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" є перероблення молока, виробництво масла та сиру.
Для перевірки був представлений спеціальний дозвіл користування надрами №4412 від 29.07.2013 року, терміном дії 5 років.
На час проведення перевірки питання щодо отримання нового дозволу залишалось керівництвом підприємства не вирішеним.
У Акті також зазначено, що 18.12.2015 року Приватне акціонерне товариство "ЮРІЯ" отримало дозвіл на спеціальне водокористування №Укр620-А/Чрк, термін дії якого з 31.12.2015 року до 01.01.2021 року. Ліміт забору свіжої води 310,54 тис. м куб./рік, 850,8 м куб./добу, з підземних джерел 310,54м куб. на рік, 850,8 м куб. на добу, ліміт на власні потреби 310,54 тис. м куб./рік, 850,8 м куб./добу, з міського водогону 207,02 тис. м куб./рік, 567,2 тис. м куб./добу (договір з КП Черкаський водоканал від 02.08.2018  року №287).
Забір води на підприємстві здійснюється з 2 свердловин глибиною 37 метрів (№1) та 34 метри (№3).
Акт перевірки підписаний 24.01.2020 року генеральним директором Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" Пустовітом В.М. та головним інженером Гусєвим М.Ю. - без зауважень.
За результатами проведеної перевірки Державною екологічною інспекцією Центрального округу 31.01.2020 року на адресу керівника Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" внесено припис №3, пунктом 5 якого підприємство зобов`язано в строк до 01.07.2020 року отримати спеціальний дозвіл на користування надрами (підземними водами).
У межах проведеної перевірки Приватне акціонерне товариство "ЮРІЯ" надало Державній екологічній інспекції Центрального округу довідку №97 від 29.01.2020 року , згідно з якою, за період з 30.07.2018 року до 24.01.2020 року для потреб підприємства використано 262304 м3 підземної води.
24.01.2020 року за фактом користування ділянкою надр (підземних вод) без наявного спеціального дозволу, державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Мовчан О.О. було складено протокол про адміністративне правопорушення №002800 щодо генерального директора Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" ОСОБА_1 .
На підставі постанови державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу Мовчан О.О. про накладення адміністративного стягнення №002800 від 27.01.2020 року, ОСОБА_1 визнано винним за порушення вимог ст.ст. 19, 23 Кодексу України про надра та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1700,00 грн, який ним сплачений 31.01.2020 року.
12.02.2020 року Державною екологічною інспекцією Центрального округу на адресу відповідача було направлено претензію №22/07-17/2020 та розрахунок розміру відшкодування збитків, обумовлених самовільним використанням водних ресурсів за відсутності дозвільних документів (дозволу на спеціальне користування надрами (підземні води) об`ємом 262304,00 м3 у розмірі 824946,08 грн.
Відповідач в свою чергу  претензію залишив без відповіді та задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 149, ст. 151 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання використовують у господарській діяльності природні ресурси в порядку спеціального або загального природокористування відповідно до цього Кодексу та інших законів. Суб`єктам господарювання для здійснення господарської діяльності надаються у користування на підставі спеціальних дозволів (рішень) уповноважених державою органів земля та інші природні ресурси (в тому числі за плату або на інших умовах). Порядок надання у користування природних ресурсів громадянам і юридичним особам для здійснення господарської діяльності встановлюється земельним, водним, лісовим та іншим спеціальним законодавством.
Згідно з положеннями ст. 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів. В порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, - на пільгових умовах.
Водокористування може бути двох видів - загальне або спеціальне. Спеціальне водокористування це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється фізичними та юридичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських та інших державних і громадських потреб  (ст.ст. 46, 48 Водного кодексу України).
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу. 
Згідно ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України  користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.
Отже, чинним законодавством передбачено обов`язок отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому, спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання. 
Як вбачається з матеріалів справи, з метою проведення основного виду діяльності Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" (перероблення молока, виробництво масла та сиру), підприємство використовує воду, у тому числі шляхом забору води з 2 підземних свердловин глибиною 37 метрів (№1) та 34 метри (№3).
18.12.2015 року Приватне акціонерне товариство "ЮРІЯ" отримало дозвіл на спеціальне водокористування №Укр620-А/Чрк, термін дії якого з 31.12.2015 року до 01.01.2021 року. А також 29.07.2013 року  відповідачу був виданий спеціальний дозвіл користування надрами №4412, терміном дії 5 років (з 29.07.2013 року до 29.07.2018 року).
Відповідно до ч. 2 ст. 16 Кодексу України про надра та ч. 1 ст. 14 Закону України "Про нафту і газ" Постановою Кабінету Міністрів України  №615 від 30.05.2011 року затверджено Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами. Цей Порядок регулює питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначає процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін.
Згідно  пп. 6 п. 8 Порядку (у редакції на час дії спеціального дозволу відповідача на користування надрами) дозвіл без проведення аукціону надається у разі геологічного вивчення, в тому числі дослідно-промислової розробки, видобування підземних вод (крім мінеральних) для всіх потреб, крім виробництва фасованої питної води, за умови, що обсяг видобування питних підземних вод з водозаборів перевищує 300 куб. метрів на добу.
Відповідно до п. 9 Порядку, надання надр у користування погоджується з Радою міністрів Автономної Республіки Крим, відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими радами - на користування ділянками надр з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин.
Видача дозволу здійснюється на підставі заяви і документів, зазначених у додатку 1, та погоджується органами, визначеними абзацами другим - четвертим цього пункту.
Згідно з Переліком документів, що подаються разом із заявою про надання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону (видобування корисних копалин) надаються: копія паспорта та реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи - підприємця; пояснювальна записка з характеристикою об`єкта, стану його геологічного вивчення, методу розробки, обґрунтуванням необхідності використання надр, із зазначенням потужності підприємства; результати хімічного та бактеріологічного аналізу води строком давності не більш як шість місяців (для родовищ підземних вод); копії протоколів, завірені заявником, Державної комісії по запасах (Української територіальної комісії по запасах корисних копалин, центральної комісії по запасах корисних копалин, науково-технічних/технічних рад) про затвердження (апробацію) запасів у повному обсязі; каталог географічних координат кутових точок ділянки надр (похибка - менш як 1 секунда) із зазначенням її площі, а для видобування підземних вод - каталог географічних координат водозабірних споруд, оглядова карта (масштаб не менш як 1:200000); ситуаційний план з нанесеними межами площі видобування та географічними координатами її кутових точок (похибка - менш як 1 секунда) у масштабі, який дає змогу перевірити правильність визначення координат, а для підземних вод - ситуаційний план з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами; план підрахунку запасів корисної копалини на топографічній основі з нанесеними межами категорії запасів, межами земельного та гірничого відводів (за наявності), контуром ліцензійної площі з географічними координатами кутових точок ділянки надр, а для підземних вод з нанесеними водозабірними спорудами та їх географічними координатами (похибка - менш як 1 секунда, характерні геологічні розрізи з межами категорій запасів та умовними позначками. До перелічених документів додаються: завірені заявником копії результатів оцінки впливу на довкілля (звіт з оцінки впливу на довкілля, звіт про громадське обговорення та висновок з оцінки впливу на довкілля) відповідно до Закону України "Про оцінку впливу на довкілля".
Невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають: вимоги до ефективності робіт; сучасні технології видобування та переробки корисних копалин; порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій; види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр; підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр (п. 10 Порядку).
Як вбачається з матеріалів справи, 22.12.2018 року відповідачем було подано до Державної служби геології та надр України заяву №1315 на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону із доданими до неї документами (вхідний №24897/02/12-18 від 28.12.2018 року).
Листом №586/03/12-19 від 11.01.2019 року Державна служба геології та надр України повернула відповідачу вищевказану заяву з доданими до неї документами через їх невідповідність вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615.
Відповідач, усунувши недоліки, які були зазначені у попередньому листі (№586/03/12-19 від 11.01.2019 року) Державної служби геології та надр України, повторно подав заяву №1315 на отримання спеціального дозволу на користування надрами без проведення аукціону із доданими до неї документами (вхідний №4690/02/12-19 від 08.02.2019 року).
Листом №3130/03/12-19 від 14.02.2019 року Державна служба геології та надр України повторно повернула відповідачу вищевказану заяву з доданими до неї документами. Підставою повернення зазначено невідповідність наданих документів вимогам Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 року №615 (зокрема, відсутність результатів хімічного та бактеріологічного аналізу води строком давності не більше як шість місяців, відсутність результатів оцінки впливу на довкілля (звіт про громадські обговорення).
          Дії, рішення Державної служби геології та надр України щодо повернення документів відповідача оскаржені не були.
          Так, на час проведення Державною екологічною інспекцією Центрального округу у січні 2020 року перевірки  Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" чинний спеціальний дозвіл  на користування  надрами із водозаборів підприємства №1 та №3 відповідачем отримано не було.
          При цьому, колегія суддів відзначає, що затримка в отриманні дозволу на користування  надрами сталася у зв`язку з неодноразовим  пропуском терміну подання та неналежним оформленням самим відповідачем документів, необхідних для його отримання.
          Водночас, колегія суддів не приймає як належний висновок суду першої інстанції щодо застосування до спірних правовідносин правової позиції викладеної у постановах Верховного Суду від 12.06.2018 року, від 25.02.2020 року у справі №908/582/19. У вказаних справах судом встановлено, що  затримка в отриманні дозволу  на спеціальне водокористування  сталася внаслідок невиконання державними органами передбачених законодавством обов`язків, тоді як, у даній справі встановлено, що затримка в отриманні дозволу на користування надрами сталася саме у зв`язку з неналежним оформленням відповідачем документів, необхідних для його оформлення.  
У свою чергу,  колегія суддів не погоджується  із висновком суду першої інстанції щодо визнання преюдиційними встановлених рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 01.06.2020 року у справі №580/887/20, обставин вчинення відповідачем належних заходів з отримання відповідних дозвільних документів  на користування  надрам, а також наявності обставин, які впливають на неможливість своєчасного виготовлення цих документів, оскільки,  адміністративним судом не досліджувались обставини наявності чи відсутності в діях відповідача складу правопорушення при використанні надр.
Отже, обставини встановлені Черкаським окружним адміністративним судом  у постанові №580/887/20 від 01.06.2020 року, не можуть розглядатись як такі, що є преюдиційними та доводять відсутність складу правопорушення в діях відповідача під час здійснення  користування надрами (підземними водами) без відповідного дозволу.
Крім того, колегія суддів приймає як належне твердження скаржника, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку, що видобування відповідачем надр (підземних прісних вод) здійснювалось правомірно на підставі дозволу на спеціальне водокористування №Укр620-А/Чрк з терміном дії з 31.12.2015 року до 01.01.2021 року, оскільки ці висновки суперечать вимогам ст.ст. 16, 19, 21 Кодексу України про надра, якими передбачено, що  користування надрами, у тому числі, видобування підземних прісних вод, здійснюється виключно на підставі спеціального дозволу  на користування надрами.
Так, чинним законодавством України передбачено обов`язок  отримання господарюючими суб`єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Спеціальний дозвіл на користування надрами дає право не видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування - право на їх використання.  
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 06.09.2019 року у справі №922/3711/18.  
При цьому, колегія суддів приймає до уваги висновки Верховного Суду викладені у постанові від 09.11.2018 року у справі №908/1593/17, відповідно до яких  обставини стосовно правомірності та/або неправомірності зволікання відповідного органу щодо розгляду документів відповідача стосовно оформлення продовження строку дії дозволу щодо спеціального водокористування    - не впливають на виникнення та існування в часі    обставини видобутку відповідачем води без спеціального дозволу,    яка     відбулася та існувала протягом відповідного періоду часу, а вимогами чинного законодавства передбачено правову конструкцію застосування відповідальності саме за наявності такої обставини.
Відповідно до ст.ст.  110,  111 Водного кодексу України  порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні у недотриманні умов дозволу або порушенні правил спеціального водокористування. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи зобов`язані відшкодувати збитки, завдані ними внаслідок порушень водного законодавства, в розмірах і порядку, встановлених законодавством України.
Відповідно до ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні, зокрема, у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. 
Згідно  ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»  шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. 
Відповідно до ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). 
Статтею 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Наведена стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення. Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення. При цьому для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. 
За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає. 
Для застосування такого заходу відповідальності, як відшкодування шкоди слід встановити як наявність у діях винної особи усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки), так і ступінь вини у розумінні ст. 1193 Цивільного кодексу України.
За результатами дослідження наявних у справі доказів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про те, що у діях відповідача наявні всі елементи складу правопорушення, зокрема: протиправна поведінка відповідача полягає у здійсненні видобування підземних вод без спеціального дозволу на користування надрами, всупереч чинного законодавства, що підтверджується матеріалами перевірки; наявна сама шкода, яка правомірно розрахована відповідно до "Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону і раціональне використання водних ресурсів", затвердженої  наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 20.07.2009 № 389; а також причинний зв`язок, що виражений у заподіяні зазначеної шкоди саме протиправною поведінкою відповідача; вина відповідача виражена у самовільному користуванні надрами.
Так, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що в діях відповідача, зокрема  не було вини у заподіянні шкоди, оскільки відповідач завчасно, у порядку передбаченому законодавством, звернувся до уповноважених органів для погодження документів, необхідних для отримання  спеціального дозволу на користування надрами, оскільки як було встановлено вище матеріалами справи підтверджується, що відповідачем здійснено видобування підземними водами без спеціального дозволу, при цьому затримка у отриманні дозволу на користування надрами сталася у зв`язку із неодноразовим неналежним оформленням відповідачем документів необхідних для його отримання. 
Водночас, сама по собі процедура отримання спеціального дозволу на користування надрами не звільняє від відповідальності за самовільне їх використання (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі №908/1092/18).
Державною екологічною інспекцією Центрального округу зроблено розрахунок збитків, заподіяних державі в результаті  видобування підземних вод без спеціального дозволу  відповідно до Методики за період з 12.09.2013 по 26.01.2015, розмір яких склав     824949,089 грн. Даний розрахунок перевірений апеляційним господарським судом та є вірним.
          Так, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому  статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
          При цьому прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого  ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим
          Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої  Палати Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі №912/2385/18.
          Звертаючись з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу, прокурор зазначив, що 12.08.2020 року  листом  проінформовано контролюючий орган про представництво прокурором інтересів держави у вказаних правовідносинах.
          При цьому, колегія суддів не погоджується  з доводами  відповідача, що компетентний орган (Державна екологічна інспекція Центрального округу) самостійно (без допомоги прокуратури) належним чином здійснював  захист інтересів держави у спірних правовідносинах, зокрема подавши позов до Черкаського окружного адміністративного суду  про застосування до  Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" заходів реагування, оскільки це був інший позов, а саме про зупинення  діяльності підприємства до отримання дозвільного документу.
          Так, зважаючи на  тривалу бездіяльність суб`єкта владних повноважень в частині захисту  законних  інтересів держави, прокурор з дотриманням  порядку, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» звернувся до суду з даним позовом.
          З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги Черкаської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Центрального округу до Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ"  про стягнення 824 946,08 грн підлягають задоволенню.
Відповідно   до ст. 263 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення (п. 2 ч. 1 ст. 275 Господарського процесуального кодексу України).
          Згідно ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є  порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
          З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що доводи скаржника, зокрема, що у діях відповідача наявні  всі елементи правопорушення, що є підставою для покладення на нього відповідальності за заподіяну шкоду , знайшли своє    підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, у зв`язку з чим оскаржене рішення    суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.   
          Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку задоволенням  позову, з відповідача на користь позивача  підлягають сплаті судові витрати пов`язані із розглядом справи в суді першої та апеляційної інстанції.
          Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 275, 277 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -
                                                  
                                                            ПОСТАНОВИВ:
                    
           1.   Апеляційну скаргу   Черкаської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Черкаської області від 13.01.2021 року  у справі № 925/1041/20 задовольнити.          
           2. Рішення Господарського суду Черкаської  області від 13.01.2021 року у справі №925/1041/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 
          Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ"  (18030, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108, код ЄДРПОУ 00447853) 824  946,08 грн (вісімсот двадцять чотири тисячі дев`ятсот сорок шість гривен 08 копійок) збитків і перерахувати їх на р/р UA 638999980333199331000023002, отримувач УК  у м. Черкасах/Черкаси 24062100, код отримувача ЄДРПОУ 38031150, банк  отримувача Казначейство України  (ЕАП) для зарахування надходжень  по коду  бюджетної класифікації 24062100 «Грошові стягнення за шкоду,  заподіяну  порушенням законодавства  про охорону навколишнього  природного середовища  внаслідок господарської та іншої діяльності».
          Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ"  (18030, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108, код ЄДРПОУ 00447853) на користь прокуратури Черкаської області (18000, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, код ЄДРПОУ 02911119, р/р 138201720343160001000003751, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 12374,20 грн (дванадцять тисяч триста сімдесят чотири гривні 20 копійок).           
           3. Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на відповідача.           
          Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ"  (18030, Черкаська область, м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108, код ЄДРПОУ 00447853) на користь прокуратури Черкаської області (18000, м. Черкаси, бульв. Шевченка, 286, код ЄДРПОУ 02911119, р/р 138201720343160001000003751, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 18  558,30 грн (вісімнадцять  тисяч п`ятсот п`ятдесят вісім гривен 30 копійок).          
           4.   Видачу наказу доручити Господарському суду Черкаської області 
           5.  Матеріали справи №925/1041/20 повернути до Господарського суду Черкаської області.

          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                            В.В. Сулім 

Судді                                                                                О.М. Коротун

                                                                                А.Г. Майданевич

      Дата складення повного тексту 24.05.2021 року  у зв`язку з перебуванням суддів Коротун О.М., Майданевича А.Г. у відпустці.