Ухвала
 
15 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа №202/34736/13-ц
провадження №61-2949ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                   Литвиненко І. В., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості; за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання правочинів недійсними,
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2013 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулось з позовом до  публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - ПАТ «Акцент-Банк»), ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості у розмірі 215 989,67 євро, з яких: 49 773,63 євро - заборгованість за кредитом, 
43 380,11 євро - заборгованість по процентах за користування кредитом, 28 123,20 євро - заборгованість по комісії за користування кредитом, 
94 712,73 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до АТ КБ «ПриватБанк», 
ПАТ «Акцент-Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання правочинів недійсними.
Рішенням  Індустріального районного суду м. Дніпропетровська 
від 07 листопада 2016 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 146 276,94 євро, що еквівалентно 1 550 535,56 грн, із яких: 49 773,63 євро - заборгованість за кредитом; 43 380,11 євро - заборгованість по процентах за користування кредитом; 28 123,20 євро - заборгованість по комісії за користування кредитом; 25 000 євро - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором В іншій частині позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог 
АТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості за кредитним договором  закрито. У задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 листопада 2016 року скасовано в частині задоволених позовних вимог щодо стягнення кредитної заборгованості. Прийнято постанову про часткове задоволення  позовних вимог, стягнуто з ОСОБА_1 на користь 
АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 046,70 євро, що еквівалентно 625 895,02 грн, та складається з: 39 745,86 євро - заборгованість за кредитом; 19 300,84 євро - заборгованість по відсотках за користування кредитом, та 265 000 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. У задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк»  щодо стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом  відмовлено. В іншій частині рішення залишено без змін. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. 
16 березня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось із касаційною скаргою, у якій  просить скасувати постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення тіла кредиту, відсотків і пені та ухвалити нове рішення про задоволення даних вимог у повному обсязі. 
Ухвалою Верховного Суду від 19 березня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків скарги, а саме:  надання належних письмових доказів на підтвердження права Крумханзла П. діяти від імені та в інтересах  АТ КБ «ПриватБанк», наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судового рішення та надання доказів на їх підтвердження, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.
Вимоги ухвали суду касаційної інстанції заявником виконано.
Зокрема, надано належні письмові докази на підтвердження права Крумханзла П. діяти від імені та в інтересах  АТ КБ «ПриватБанк», у тому числі щодо видачі довіреності у період з 12 лютого 2018 року по 23 січня 2021 року. 
У поданій заяві на усунення недоліків, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення. Повний текст оскаржуваної постанови АТ КБ «ПриватБанк»  отримало 04 березня 2021 року, про що свідчить наданий лист-відповідь Дніпровського апеляційного суду, у якому зазначено, що копія оскаржуваної постанови  від 09 лютого 2021 року нарочно доставлена за адресою АТ КБ «ПриватБанк» та отримана уповноваженою особою банку 04 березня 2021 року. 
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень оскаржувану постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року оприлюднено 22 лютого 2021 року. 
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на конкретні обставини та що, строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.
Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Поновити акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у цивільній справі №202/34736/13-ц за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості; за зустрічним позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання правочинів недійсними, за касаційною скаргою акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                         В. С. Висоцька
 
                                                                                                      А. І. Грушицький
 
                                                                                                      І. В. Литвиненко