КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
07 квітня 2021 року
 
справа № 757/14947/18-ц
                                         
провадження № 22-ц/824/1726/2021   
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Заришняк Г.М.,
при секретарі: Русинчук І.І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 
відповідачі - Національна поліція України, Одеська місцева прокуратура №4, Суворовський районний суд м. Одеси, Київський районного суду м. Одеси, Державна казначейська служба
 
            розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві  цивільну  справу  за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2018 року ухваленого під головуванням судді Новака Р.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Одеської місцевої прокуратури №4, Суворовського районного суду м. Одеси, Київського районного суду м. Одеси, Державної казначейської служби про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,
В С Т А Н О В И В :
 
В березні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом.
Свої вимоги позивач мотивувала тим, що незаконними численними та систематичними протиправними діями досудового розслідування, прокуратури та суду їй була завдана моральна шкода, яку позивач оцінила у розмірі 54400,00 грн, також просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 500,00 грн на її користь за рахунок Державного бюджету України.
Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2018 року в задоволені позову відмолено.
Не погоджуючись із рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить 
рішення суду першої інстанції скасувати, постановити нове рішення про задоволення позову.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що судом не з`ясовано, що Одеська місцева прокуратура №4 не є належним відповідачем, позивач була позбавлена можливості подати клопотання про заміну відповідача на Генеральну прокуратуру України. Судом при постановленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що незаконними діями прокуратури, поліції та суддів у кримінальному провадженні позивачу завдано моральної шкоди, у зв`язку із чим наявні підстави для стягнення моральної шкоди.
В судовому засіданні представник Національної поліції України проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із відсутності доказів завдання позивачу моральної шкоди, відсутності протиправності діяння чи бездіяльності відповідачів, причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням відповідачів, їх вини в заподіянні шкоди.  
Однак погодитись із таким висновком суду не можна.
Судом встановлено, що Одеською місцевою прокуратурою № 4 здійснювалось процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 12015160490003017 від 11.06.2015 за фактом шахрайських дій з боку громадянки ОСОБА_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
31.07.2015 р. громадянці ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 року (справа № 520/15487/15-к. провадження № 1-кп/520/653/15) обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12015160490003017 повернуто прокурору.
Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18.02.2016 р. (справа № 520/15487/15-к, провадження 11-кп/785/301/16) апеляційна скарга прокурора задоволена частково, ухвала Київського районного суду м. Одеси від 23.12.2015 р. про повернення прокурору обвинувального акту відносно ОСОБА_1 змінена; виключено з мотивувальної частини ухвали посилання суду на порушення права обвинуваченої на захист.
Постановою прокурора Одеської місцевої прокуратури № 4 від 29.12.2016 р.  кримінальне провадження №12015160490003017 закрито на підставі п. 2 ч. 1. ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Із змісту вказаної постанови також вбачається, що під час підготовчого засідання у Київському районному суді м. Одеси, адвокат потерпілого Чепелева В.В. повідомив суд, що кошти було повернуто Чепелеву В.В .
Згідно доводів позивача незаконне притягнення її до кримінальної відповідальності призвело до перебування її під слідством впродовж 17 місяців, у зв`язку із чим позивач отримала сильний моральний стрес, внаслідок чого змінився звичайний уклад її життя, зазначає про порушення нормальних життєвих зв`язків та приниженні честі,  гідності, а також зазначає про шкоду завдану її діловій репутаціїта вважає, що наявні підстави для стягнення на її користь моральної шкоди, яку позивач оцінила у 54 400,00 грн. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.
Згідно пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» відповідно до положень цього Закону підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
Відповідно до положень ст. 13 цього Закону відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.
Оскільки кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито на підставі п. 2 ч. 1. ст. 284 КПК України, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, відтак наявні підставі для відшкодування позивачу моральної шкоди відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 1  Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».
Інший висновок суду є помилковим.
Під слідством ОСОБА_1 перебувала з 31.07.2015 (повідомлення про підозру) до 29.12.2016 року (постанова прокурора Одеської місцевої прокуратури про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення), тобто 17 місяців.
Мінімальний розмір заробітної плати на день ухвалення рішення, згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становить 6000,00 грн.
Відповідно до  ст. 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Оскільки, ОСОБА_1 заявлено позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди у розмірі 54 400,00 грн, та враховуючи положення ст. 13 ЦПК України, на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у заявленому розмірі.
Крім того, позивач просила відшкодувати на її користь витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 грн.
Разом із тим, доказів на підтвердження понесених відповідних витрат відповідно до ст. 137 ЦПК України позивачем не надано, відтак у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.
Таким чином, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено усі обставини, неправильно застосовані норми матеріального права, тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає  скасуванню з постановленням нового про часткове задоволення позову.
Згідно ст. 376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; недоведеність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
             П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 25 серпня 2018 року скасувати.
Постановити нове рішення наступного змісту.
Позов ОСОБА_1 до Національної поліції України, Одеської місцевої прокуратури №4, Суворовського районного суду м. Одеси, Київського районного суду м. Одеси, Державної казначейської служби про відшкодування моральної та матеріальної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з Державної казначейської служби на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 54 400,00 грн. 
В задоволенні інших вимог відмовити. 
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
            Суддя-доповідач 
                                                          
            Судді