ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 травня 2021 року
м. Харків

справа № 638/17471/19
провадження № 22-ц/818/2878/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Хорошевського О.М.
суддів - Бурлака І.В., Котелевець А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року, постановлене суддею Штих Т.В., у  справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами,
встановив :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом після уточнення якого просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, що викликані особливими обставинами в сумі 29953,17 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що перебувала з відповідачем в шлюбі, який був розірваний 18 травня 2010 року. Від шлюбу подружжя має сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 квітня 2010 року з ОСОБА_2 стягуються щомісячно аліменти на її користь на неповнолітнього сина ОСОБА_3 , в розмірі ј % частки його доходу, починаючи з 10 лютого 2010 року і досягнення дитиною повноліття. Позивач зазначила, що вона додатково витрачає на дитину досить великі суми коштів для придбання одягу, навчання, відпочинку на морі та грі на гітарі. У зв`язку з чим просить стягнути із відповідача половину витрачених нею коштів..

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року позовні вимоги залишені без задоволення.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, необґрунтоване, постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скарга містить посилання на те, що судом першої інстанції при наданні оцінки доказів, не вірно зазначив, що понесені витрати не відповідають вимогам ч.1 ст.185 СК України, що суперечить нормам матеріального права якими регулюються спірні правовідносини.

Суд недотримався рівноваги, між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Понесені нею додаткові витрати на утримання сина здійснені в його інтересах для забезпечення його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, що відповідає відповідним нормам права.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Переглядаючи законність та обґрунтованість рішень суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є безпідставними. 
Також, суд вважає, що понесення позивачем витрат заявлених у позовній заяву не належить до додаткових витрат на утримання дитини в розумінні статті 185 СК України.

Крім того, встановлено, що позивач не узгоджувала з відповідачем вказані витрати.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується.

Правовідносини які склались між сторонами врегульовані Сімейним Кодексом України.

Відповідно до ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

При цьому законодавець відніс на розсуд суду визначення чи є ці обставини особливими.

У справі від №522/6424/16-ц від 30.07.2018 року Верховний Суд зазначив, висловив позицію що придбання одягу та взуття не може вважатися витратами, викликаними особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Такі витрати забезпечуються за рахунок аліментних платежів.

У Постанові від 8 травня 2018 року у справі № 272/118/17-ц Верховним Судом висловлено правову позицію, що позивач повинен довести необхідність додаткових витрат пов`язаних із розвитком певних здібностей дитини чи то наявності тяжкої хвороби. 

Не відносяться до додаткових витрат витрати позивача на літній відпочинок дитини, за умови, якщо місце відпочинку дитини обиралось позивачем на власний розсуд, без узгодження з відповідачем. Така правова позиція висловлена Верховним Судом у справі № 761/6933/17 від 26.09.2018 року.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та правову позицію викладену у постановах Верховного суду якими регулюються правовідносини, що виникли між сторонами. При цьому судом не було порушено норм процесуального права які б були обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції з підстав неправильного застосування норм матеріального права, оскільки судом першої інстанції такі норми не порушені та зроблено законний та обгрунтований висновок.

Суд першої інстанції оцінивши фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки заявлені витрати на які посилається ОСОБА_1 як на підстави позову не кореспондуються з витратами які у розумінні ст. 185 СК України є додатковими.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 02 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -                                                                 О.М. Хорошевський

                                                                               І.В. Бурлака

Судді                                                                         В.Б. Яцина

Повний текст судового рішення складено 13.05.2021.