П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12950/20	

 	Головуючий в 1 інстанції: Токмілова Л.М.                                                             Дата і місце ухвалення: 27.01.2021р., м. Одеса                        	
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі:
головуючого  –    Ступакової І.Г.
суддів             –    Бітова А.І.
–          Лук`янчук О.В.

          розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 86054 гривні 90 копійок із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року;
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3066 гривень 12 копійок відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення 3066 гривень 12 копійок за період з 01.03.2018 року по 14.06.2020 року включно у загальній сумі 89906 гривень 52 копійки відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 подати звіт про виконання судового рішення.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у період проходження позивачем військової служби нарахування грошового забезпечені відповідачем здійснювалося не в повному обсязі, а саме: у період з 01.12.2015 року бо 10.08 2020 року не в повному розмірі нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, в частині відмови в задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 27.01.2121 р. з прийняттям нового судового рішення – про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В своїй апеляційній скарзі позивач зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не розглянуто позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно із застосуванням щомісячної фіксованої індексації 3066 гривень 12 копійок відповідно до абзацу 4 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, та зобов`язання нарахувати і виплатити на користь позивача щомісячну фіксовану індексацію грошового забезпечення за вказаний період.
Також, апелянт ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції неправомірно відмовив йому у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, оскільки відповідачем не було доведено, що індексація грошового забезпечення за грудень 2015 року в сумі 2302,64 грн. із застосуванням базового місяця січень 2008 року була виплачена позивачу, а лише зазначено про призупинення виплати індексації з 01.01.2016 року. 
Військова частина НОМЕР_1 , також, не погодилася рішенням суду першої інстанції, але в частині задоволення позовних вимог та подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 27.01.2121 р. з прийняттям нового судового рішення – про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
В своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не враховано, що індексація грошового забезпечення  не може вважатися тією складовою грошового забезпечення, в розумінні ст. 9 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», так як вона не є постійною та сталою величиною, яка не змінюється, має несистематичний характер, оскільки індексація грошового забезпечення грошових доходів громадян проводиться лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотки, що виключає можливість включення її до складу грошового забезпечення військовослужбовця звільненого з військової служби станом на день виключення його зі списків особового складу Військової частини   . 
Відтак, на думку апелянта Військової частини НОМЕР_1 , в даному випаду відсутні підстави для визнання дій Військової частини НОМЕР_1 , щодо невиплати індексації грошового забезпечення протиправними, оскільки відповідно Інструкції №260 відповідач виконував роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2 про не нарахування індексації грошового забезпечення.
Також, щодо нарахування та виплати індексації  грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 року, відповідач у своїй апеляційній скарзі зазначає, що діяв відповідно до Інструкції №260 та виконував роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2 згідно яких, у зв`язку із внесенням змін до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 індексацію грошового забезпечення військовослужбовців не слід нараховувати до окремого роз`яснення.
Крім того, відповідач звертає увагу, що термін «базовий місяць» не має законодавчого закріплення  ні в Законі №1282-ХІІ, ні в Постанові №1078.
Справа розглянута апеляційним судом в порядку письмового провадження відповідно до ст.  311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 14.08.2000 року по 10.08.2020 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
12 жовтень 2020 року позивачем надіслано заяву до Військової частини   НОМЕР_1 з проханням виплатити індексацію грошового забезпечення.
27.10.2020 року Військовою частиною НОМЕР_1 надано відповідь на заяву позивача, в якій зазначено, що для виплати індексації грошового забезпечення у період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року не було фінансового ресурсу.
Не погоджуючись з правомірністю вказаних дій Військової частини   НОМЕР_1 щодо розрахунку індексації його грошового забезпечення, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , виходив з того, що враховуючи, посилання відповідача на відсутність коштів на виплату індексації грошового забезпечення з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та те, що за вказаний період індексація грошового забезпечення нарахована позивачу із застосуванням базового місяця - січень 2016 року, при цьому, відповідно до п. 3 Постанови № 1294 саме січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення, дії Військової частини   НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року є протиправними. 
Відтак, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність визнання протиправними дії Військової частини   НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року  та зобов`язання Військової частини   НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Щодо решти позовних вимог, то суд першої інстанції не знайшов підстав для їх задоволення.
Надаючи правову оцінку висновкам суду першої інстанції в межах вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до ст.1 та ст.2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.
У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2,3 статті 9 Закону №2011-ХІІ визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 року №1282-ХІІ.
Статтею 1 Закону №1282-ХІІ визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно ст.2 Закону №1282-ХІІ, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка (ст.4 Закону).
Відповідно до ст.6 Закону №1282-ХІІ у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі ст.19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначено постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078. Пунктом 4 вказаного Порядку встановлено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до абзацу 8 пункту 4 Порядку у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних нормативно - правових актів проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Аналогічну правову позицію у подібних правовідносинах висловлено Верховним Судом у постанові від 12.12.2018р. по справі №825/874/17.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що позивач має право на виплату індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 10.08.2020 року.
При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції щодо відсутності підстав для визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивача за грудень 2015, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем до суду не було надано буд-яких доказів на  підтвердження здійснення виплати індексації грошового забезпечення позивача за грудень 2015 року, а лише вказано, що виплату індексації грошового забезпечення призупинено з 01.01.2016 року.
Щодо доводів апеляційної скарги відповідача стосовно правомірності дії Військової частини   НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з посиланням Інструкцію №260 та роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04.01.2016 року №248/3/9/1/2 згідно яких, у зв`язку із внесенням змін до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 індексацію грошового забезпечення військовослужбовців не слід нараховувати до окремого роз`яснення, колегія суддів зазначає наступне.
Обов`язок здійснення індексації грошових коштів (грошового забезпечення) населення визначений Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Законом України «Про індексацію грошових доходів населення». В свою чергу, роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України мають лише рекомендаційний характер, а тому не можуть бути підставою для не нарахування та не виплати позивачу індексації.
Стосовно позовних вимог про протиправність дій Військової частини   НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року та необхідності застосування при проведенні індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року січня 2008 року як базового місяця, колегія суддів зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було проведено розрахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року та визначено січень 2016 року базовим місяцем, відповідно довідки-розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 (а.с. 38).
Проте, на думку позивача, базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року по 28 лютого 2018 року є січень 2008 року, а тому відповідачем невірно обчислено індексацію грошового забезпечення.
Так, у зв`язку з прийняттям Постанови №1013 істотно змінився порядок індексації заробітної пилати та інших доходів населення.
У редакції Постанови №1013 п.5 Порядку №1078 викладено у такій редакції:
"У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу".
Тобто, починаючи з 01 грудня 2015 року обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку обіймає працівник, у тому числі військовослужбовець.
Наведене підтверджується роз`ясненнями Мінсоцполітики, наданими Департаменту фінансів Міністерства оборони України листом № 78/о/66-17 від 08 серпня 2017 року.
Крім того, Постановою Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" від 07 листопада 2007 року №1294 (далі Постанова №1294), яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року (у зв`язку з прийняттям Постанови №704 від 30 серпня 2017 року), встановлено підвищені посадові оклади військовослужбовців, які визначені Додатком №1 до Постанови №1294.
Таким чином, останнє підвищення окладу за посадою (у спірний період) відбулось у січні 2008 року, а тому для визначення суми індексації грошового забезпечення військовослужбовцю за спірний період має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком з січня 2008 року. 
Відтак,  колегія суддів приходить до висновку про необхідність зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Крім того, зважаючи на той факт що за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року відповідачем був здійснений розрахунок індексації грошового забезпечення із зазначенням базового місяця січень 2016 рок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дії Військової частини   НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Стосовно виплати фіксованих сум індексації грошового забезпечення  та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно в сумі 86054 гривні 90 копійок, колегія суддів зазначає, що дії щодо визначення конкретних сум виплати індексації грошового забезпечення належать до компетенції відповідача, а з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують здійснення нарахування та фактичної виплати індексації грошового забезпечення позивача здійснено ще не було, права позивача в цій частині ще не порушені, вказані позовні вимоги є передчасними.
До  того ж, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують здійснення будь яких дій відповідача, що нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивача за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року.
Колегія суддів звертає увагу, у разі незгоди з подальшими діями відповідача щодо визначення розміру нарахування та виплати індексації, позивач не позбавлений можливості звернутися з захистом порушених прав до суду.
Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в даному випадку колегія судів погоджується з думкою суду першої інстанції, що положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Згідно ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
        Враховуючи вищевикладене, оскільки судом першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясовано обставини справи, колегія суддів вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового судового рішення – про  часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . 
Враховуючи, що дану справу суд першої інстанції правомірно відніс до категорії справ незначної складності та розглянув справу в порядку спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини   НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнати протиправними дії Військової частини   НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 10.08.2020 року включно.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

                                                                  Повний текст судового рішення виготовлений  20 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                                                                     І.Г. Ступакова

Судді:                                                                                                                                А.І. Бітов

                                                                                                                                        О.В. Лук`янчук