ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/441/20                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Бояринцева М.А.
                                                                              Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 червня 2021 року                                                                                         м. Київ
   Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Кобаля М.І.
                                                                 Коротких А.Ю.
За участю секретаря                               Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Міністерства юстиції України до Політичної партії "Блок Володимира Сальдо" про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Міністерство юстиції України звернувся до суду з позовом до Політичної партії "Блок Володимира Сальдо", в якому просив:
- анулювати реєстрацію (державну реєстрацію № 163/19.4 від 03 квітня 2019 року) Політичної партії «БЛОК ВОЛОДИМИРА САЛЬДО».
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Міністерство юстиції України звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.  В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначено, що відповідачем не надано доказів щодо реєстрації структурних утворень Партії з моменту її реєстрації 03.04.2019 р. до 03.10.2019 р. (протягом шести місяців) і навіть до подання позову Міністерством юстиції України (зареєстровано лише 11 обласних організацій), відтак, порушено вимоги статті 24 Закону України «Про політичні партії».
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Політична партія «Блок Володимира Сальдо» зареєстрована Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України 03.04.2019 року .
З метою анулювання реєстрації Політичної партії «Блок Володимира Сальдо»,  Міністерство юстиції України звернулось до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами статті 36 Конституції України, громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.
Відповідно до частин 1-7 статті 7 Закону України «Про політичні партії в Україні» від 05.04.2001 року № 2365-III (далі - Закон №2365-ІІІ), реєстрація політичних партій, їхніх обласних, міських і районних організацій, первинних осередків або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, здійснюється в порядку, визначеному  Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", після перевірки поданих матеріалів.
З моменту реєстрації політичної партії у визначеному законом порядку вона набуває статусу юридичної особи.
Про утворення обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом партії, повідомляється суб`єкт державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у 10-денний строк з дня їх утворення.
Реєстрація обласних, міських, районних організацій або інших структурних утворень політичної партії, передбачених статутом політичної партії, здійснюється з набуттям статусу юридичної особи, якщо наявність такого статусу передбачена статутом партії, або без статусу юридичної особи.
Реєстрація первинного осередку політичної партії здійснюється без надання статусу юридичної особи шляхом повідомлення про утворення первинного осередку.
Реєстрація обласних, міських і районних організацій або інших структурних утворень, передбачених статутом партії, а також легалізація первинних осередків політичної партії здійснюються лише після реєстрації політичної партії.
Політична партія протягом шести місяців з дня реєстрації забезпечує утворення та реєстрацію в порядку, встановленому цим Законом, своїх обласних організацій у більшості областей України, містах Києві, Севастополі та в Автономній Республіці Крим.
Згідно частини 1 статті 24 Закону №2365-ІІІ, у разі невиконання політичною партією вимоги частини сьомої  статті 11 цього Закону, виявлення протягом трьох років з дня реєстрації політичної партії недостовірних відомостей у поданих на реєстрацію документах, не висування політичною партією своїх кандидатів по виборах Президента України та виборах народних депутатів України протягом десяти років орган, який зареєстрував політичну партію, має звернутися до суду  з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва. Інші підстави для анулювання реєстраційного свідоцтва не допускаються.
Рішення суду про анулювання реєстрації політичної партії тягне за собою припинення діяльності політичної партії, розпуск її керівних органів, обласних, міських, районних організацій і первинних осередків та інших статутних утворень, передбачених статутом партії, припинення членства в політичній партії, а також прийняття центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, та його територіальними органами рішень про припинення політичної партії та її структурних утворень відповідно (ч. 2  ст. 24 Закону N 2365-III).
Підпунктом 83-15 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 липня 2014 р. № 228,  передбачено, що Міністерство юстиції України здійснює контроль за додержанням політичною партією вимог  Конституції  та законів України, а також статуту політичної партії, вживає визначених законом заходів у разі порушення політичними партіями  Конституції  та законів України, звертається до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії або про заборону політичної партії; звертається до суду із заявою про анулювання реєстраційного свідоцтва постійно діючого третейського суду у випадках, передбачених законом.
Аналіз наведеного дає підстави вважати, що для анулювання реєстраційного свідоцтва та припинення діяльності партії необхідними є наявність двох обставин: сплив шестимісячного строку після реєстрації політичної партії і утворення та реєстрація політичною партією менше чотирнадцяти своїх обласних організацій у більшості областей України, містах Києві, Севастополі та в Автономній Республіці Крим.
При цьому, у випаду наявності вказаних вище обставин, Міністерство юстиції України звертається до суду з поданням про анулювання реєстраційного свідоцтва політичної партії.
Відповідно до абзацу 3 пункту 1.2 Рішення Конституційного Суду України від 16 жовтня 2007 року № 9-рп/2007, політична партія забезпечує утворення та реєстрації в порядку, встановленому Законом, своїх обласних організацій у більшості областей України, містах Києва, Севастополі, Автономній Республіці Крим, слід розуміти як обов`язок політичної партії утворити та зареєструвати обласні і прирівняні до них партійні організації не менш як у чотирнадцяти з двадцяти семи адміністративно-територіальних одиниць України, перелічених у частині другій статті 133 Конституції України.
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовано апелянтом, станом на час вирішення спору по суті Політичною партією «Блок Володимира Сальдо» створено та зареєстровано, в порядку встановленому законом, його структурні утворення в Донецькій, Запорізькій, Кіровоградській, Дніпропетровській, Вінницькій, Хмельницькій, Чернігівській, Івано-Франківській, Закарпатській, Тернопільській, Чернівецькій, Херсонській, Миколаївській, Одеській областях.
У відповідності до положень Закону України «Про політичні партії в Україні», з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 16 жовтня 2007 року № 9-рп/2007 в їх системному зв`язку зі статтею 36 Конституції України, за якою громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, а також враховуючи роль і місце політичних партій у суспільному житті та конституційно-правові вимоги щодо їх утворення і діяльності, дає підстави дійти висновку, що порушення шестимісячного строку, протягом якого політична партія забезпечує створення та реєстрацію своїх структурних утворень у чотирнадцяти адміністративно-територіальних одиницях України, не може бути безумовною підставою для анулювання свідоцтва такої політичної партії, у разі, коли на час розгляду справи в суді відповідні підстави відсутні. 
Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідачем хоч і з порушенням встановленого шестимісячного терміну, втім, забезпечено створення та реєстрацію своїх структурних утворень у чотирнадцяти адміністративно-територіальних одиницях України, що, в свою чергу, на думку суду, виключає наявність підстав для анулювання державної реєстрації політичної партії, а здійснення таких дій відповідачем поза межами шестимісячного строку не може бути самостійною підставою для анулювання державної реєстрації політичної партії.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 №3477-ІV встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до ст. 11 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу мирних зібрань і свободу об`єднання з іншими особами, включаючи право створювати профспілки та вступати до них для захисту своїх інтересів.
Здійснення цих прав не підлягає жодним обмеженням, за винятком тих, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття не перешкоджає запровадженню законних обмежень на здійснення цих прав особами, що входять до складу збройних сил, поліції чи адміністративних органів держави.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах щодо заборони чи розпуску політичної партії (зокрема, United Communist Party of Turkey v. Turkey, App. 19392/92; Yazar et al v. Turkey, Apps. 22723/93, 22724/93, 22725/93; Partidul Comunistilor (Nepeceristi) and Ungureanu v. Romania, Refah Partisi (The Welfare Party) and Others v. Turkey, Apps. 41340/98, 41342/98, 41343/98, 41344/98, KPD v. Germany, App. № 250) застосовує трискладовий тест, щоб визначити, чи втручання (1) було передбачене законом; (2) переслідувало законну мету (інакше кажучи, встановлено для захисту правомірного інтересу); і (3) було необхідним у демократичному суспільстві.
Водночас, доводи та підстави, на які посилається апелянт, в частині порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема, щодо пропуску відповідачем строку для подання відзиву або розгляду судом першої інстанції справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, не впливають на обґрунтованість та правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, яке ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог Міністерства юстиції України  та відсутність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України  залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені  статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                               Вівдиченко Т.Р.
          
 Судді                                                                                                     Кобаль М.І.
                                                                                                  
                                                                                                          Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 22.06.2021 р.