ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/23337/20                                                              Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  26 травня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
                  Головуючого-судді:                                   Чаку Є.В.
                 суддів:                                                                Федотова І.В., Коротких А.Ю.
          за участю секретаря:                                   Ковтун К.В.      
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційні скарги Державної авіаційної служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап"  на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" до Державної авіаційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" про визнання протиправними та скасування рішень, -
                                                   В С Т А Н О В И В :
Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" звернулося до Окружного адміністративного суду м.Києва  з адміністративним позовом до Державної авіаційної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" в якому просило:
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 протоколу засідання Комісії Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній №56 від 27.12.2019 - в частині анулювання права ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень);
- визнати протиправним та скасувати наказ №1842 від 28.12.2019 - в частині анулювання права ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень);
- визнати протиправним та скасувати пункт 3 протоколу засідання Комісії Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній №60 від 28.04.2020 в частині надання права ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень);
- визнати протиправним та скасувати наказ №596 від 28.04.2020 в частині надання права ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень).  
Рішенням Окружного адміністративного суду від 04 січня 2021 року позов задоволено у повному обсязі.
Не погоджуюсь з вказаним рішення відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати останнє та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що Авiацiйними правилами  України  встановлено  iмперативну нормy, яка передбачає конкретну дію у вигляді   анyлювання  права  на експлуатацiю  повiтряної  лiнiї в передбачених  Правилами  №686 випадках. Апелянт зазначив, що в Правилах №686 не передбачено, що через поважні причини пропуску, не підлягає обов`язковому анулюванню право на експлуатацію повітряної лінії, а лише зазначається, що авіаперевізнику направляється повідомлення із зазначенням обставин, які стали відомі Державіаслужбі, та пропозицією надати відповідні пояснення та підтверджені документи до них, які враховуються комісією при розгляді питання щодо анулювання. Листом відповідач повідомив позивача про те, що до порядку денного Комісії, яке відбудеться 27.12.2019 включено питання щодо анулювання права ТОВ "Роза вітрів" на експлуатацію повітряної лінії. Оскільки позивачем не було надано жодних пояснень  та документів, Комісією  було рекомендовано Голові Державіаслужби анулювати право позивача на експлуатацію повітряної лінії. На переконання апелянта у Державіаслужби були всі законні підстави для винесення оспорюваних протоколу та наказу. Також, апелянт зазначив, що позивачем пропущено строки звернення до адміністративного суду.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування протоколу №60 від 28.04.2020 та наказу №596 від 28.04.2020, апелянт зазначив, оскаржуваний наказ у розумінні ст.4 КАС України - є індивідуальним актом, який поширюється на права та обов`язки третьої особи. Апелянт вважає, що відсутність у будь-кого, крім третьої особи, в тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку з оскаржуваними рішеннями, не породжують для останнього і права на звернення з цим адміністративним позовом. 
Також з апеляційною скаргою до суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап". У апеляційній скарзі апелянт зазначив, що відповідач приймаючи наказ №1842  діяв у повній відповідності з принципами зазначеними у ст.2 КАС України. Однак, суд приймаючи рішення повністю проігнорував право суб`єкта владних повноважень діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, безсторонньо( неупереджено), з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації. Апелянт зазначив, що отримання та анулювання права на експлуатацію певної повітряної лінії є складовою визначеного порядку надання послуг з повітряних перевезень. Анулювання права на експлуатацію не є адміністративно-господарською санкцією в розумінні ст.238 Господарського кодексу України, а є лише засобом забезпечення надання послуг з повітряних перевезень на певній повітряній лінії. Якщо перевізник не використовує надане йому право, таке право може бути надане іншому перевізнику, який забезпечить надання послуг з повітряного перевезення на такій повітряній лінії, оскільки частота виконання рейсів на повітряній лінії є обмеженою.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування протоколу №60 від 28.04.2020 та наказу №596 від 28.04.2020, апелянт зазначив, що вказаний наказ є індивідуальним актом, який стосується третьої особи, і приймаючи вказаний акт суб`єкт владних повноважень не порушував прав, свобод або законних інтересів позивача, зокрема і тому, що позивач не подавав заяву для отримання права на експлуатацію даної повітряної лінії. Апелянт вважає, що навіть якщо позивач вважає, що його право було анульовано неправомірно, то належним способом захисту у такому випадку було б зобов`язання вчинити певні дії, зокрема здійснити перерозподіл частот за даним напрямком, а не позбавляти добросовісного набувача правомірно отриманого ним права. 
Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіаційна компанія "Роза вітрів" було надано відзив на апеляційні скарги відповідача та третьої особи, в якому зазначено, що доводи апеляційних скарг не знаходять свого підтвердження ні в положеннях законодавства, ні у фактичних обставинах справи. Натомість рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим на основі повного, всебічного, об`єктивного дослідження обставин справи та дотримання положень процесуального і матеріального права.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги  не підлягають задоволенню, а рішення суду необхідно залишити без змін, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 03.09.2018 Державною авіаційною службою України було видано наказ № 891 "Про надання права на експлуатацію повітряної лінії", яким  ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" надано право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України із необмеженим строком дії з частотою рейсів: 3 рейси на тиждень. Право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ встановлено з 15.11.2018 року.           
27.12.2019 Комісією Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній було прийнято рішення (протокол №56) , яким рекомендовано Голові Державної авіаційної служби України анулювати право ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ.
28.12.2019 Державною авіаційною службою України  було видано наказ № 1842 "Про анулювання права на експлуатацію повітряної лінії", яким  ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" анульовано право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ на підставі абзацу четвертого пункту 3.1 Правил № 686, а саме, у зв`язку із нездійсненням позивачем експлуатації повітряної лінії, щодо якої надано право, протягом 12 місяців.
Судом встановлено, що до анулювання позивачу права на експлуатацію повітряної лінії  ТОВ  "Авіакомпанія "Атласджет Україна" та ТОВ  "Авіакомпанія Скайап" було подано заяви від 19.12.2019 № 501-КВ та від 20.12.2019 № 2019-12-2051 про отримання  прав на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька республіка) Київ.
Розгляд вказаних заяв здійснювався Комісією Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній 27.12.2019, що оформлено протоколом № 56 засідання комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній.
За результатами розгляду заяв Комісією Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній прийнято рішення рекомендувати Голові Державної авіаційної служби України надати право на експлуатацію зазначеної повітряної лінії ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна" (частота рейсів: 3 рейси на тиждень).
28.12.2019 Державною авіаційною службою України було видано наказ № 1825 "Про надання права на експлуатацію повітряної лінії", яким ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна" надано право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень) для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України із необмеженим строком дії.
28.02.2020  Державною авіаційною службою України було прийнято наказ № 340 "Про припинення дії Сертифіката експлуатанта ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна" №UK 045" з 00 годин 00 хвилин (UTC) 29-го лютого 2020 року.
В подальшому ТОВ "Авіакомпанія Скайап" та ТОВ "Авіакомпанія "Азур Ейр Україна" звернулися до Державної авіаційної служби України  із заявами від  17.04.2020  та 13.04.2020 для отримання прав на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень).
28.04.2020 Комісією Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній було прийнято рішення,  що оформлено протоколом № 60, яким рекомендовано Голові Державної авіаційної служби України анулювати право ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ, та надати ТОВ "Авіакомпанія Скайап" право на експлуатацію зазначеної повітряної лінії (частота рейсів: 3 рейси на тиждень).
Наказом Державної авіаційної служби України від 28.04.2020 № 596 "Про надання права на експлуатацію повітряної лінії"  третій особі надано право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України із необмеженим строком дії з частотою рейсів: 3 рейси на тиждень.
Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені     Конституцією     та законами України.
Правові основи діяльності в галузі авіації встановлює     Повітряний кодекс України від 19.05.2011 №3393-VІ      з наступними змінами та доповненнями у відповідній редакції на час виникнення спірних правовідносин.
Державне регулювання діяльності в галузі авіації та використання повітряного простору України спрямоване на гарантування безпеки авіації, забезпечення інтересів держави, національної безпеки та потреб суспільства і економіки у повітряних перевезеннях та авіаційних роботах.
Відповідно до частини п`ятої статті 4 Повітряного кодексу України, державне регулювання у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України здійснюють у межах повноважень:
центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту;
центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики в галузі цивільної авіації (далі - уповноважений орган з питань цивільної авіації);
національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері транспорту.
Згідно частини першої статті 5 Повітряного кодексу України, уповноважений орган з питань цивільної авіації реалізує державну політику і стратегію розвитку авіації України, здійснює державне регулювання діяльності в галузі цивільної авіації за такими напрямами:
1) здійснення комплексних заходів щодо забезпечення безпеки польотів, авіаційної, геологічної, економічної та інформаційної безпеки;
2) створення умов для розвитку авіаційної діяльності, повітряних перевезень та їх обслуговування, виконання авіаційних робіт та польотів авіації загального призначення;
3) організація використання повітряного простору України;
4) представництво України в міжнародних організаціях цивільної авіації та у міжнародних відносинах з питань цивільної авіації.
У відповідності до частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 5 Повітряного кодексу України Державіаслужба України здійснює ліцензування господарської діяльності з надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів повітряним транспортом та надання прав на експлуатацію повітряних ліній і призначень авіаперевізникам.
Положеннями частини 3 статті 94 Повітряного кодексу України визначено, що право на експлуатацію повітряної лінії надається уповноваженим органом з питань цивільної авіації за письмовою заявою авіаперевізника.
Уповноважений орган з питань цивільної авіації має право відмовити у наданні права на експлуатацію певної повітряної лінії та призначенні авіаперевізника або обмежити обсяг права на експлуатацію повітряної лінії (частина 8 статті 94 Повітряного кодексу України).
З огляду на наведені положення Повітряного кодексу України компетенція прийняти рішення щодо видачі, відмови або обмеження права на експлуатацію повітряних ліній належить саме Державіаслужбі України.
Відповідно до пунктів 1,2 Положення про Державну авіаційну службу України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №520 (надалі - Положення №520), Державна авіаційна служба (Державіаслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури, який реалізує державну політику у сфері цивільної авіації та використання повітряного простору України та є уповноваженим органом з питань цивільної авіації.
Державіаслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
Згідно з п. 77 ч. 1 ст. 1 Повітряного кодексу України повітряна лінія - маршрут польотів між погодженими пунктами для здійснення повітряних перевезень.
Частиною 1 ст.92 Повітряного кодексу України передбачено, що авіаційний перевізник, який виконує перевезення пасажирів та/або вантажу за плату та/або за наймом, повинен мати ліцензію на провадження діяльності з перевезення пасажирів та/або вантажу повітряним транспортом, яка видається уповноваженим органом з питань цивільної авіації згідно із законодавством України.
Згідно ч. 3 ст. 92 Повітряного кодексу України, наявність ліцензії не означає, що авіаційний перевізник має право доступу до певних повітряних ліній або ринків. З метою набуття права доступу до певних повітряних ліній або ринків авіаперевізник повинен отримати від уповноваженого органу з питань цивільної авіації відповідний документ направо експлуатації певної повітряної лінії.
Частинами 1, 2, 4 статті 94 Повітряного кодексу України передбачено, що авіаперевізник зобов`язаний надавати послуги з повітряних перевезень в обсягах і на умовах, передбачених сертифікатом експлуатанта, ліцензією та надання йому правами на експлуатацію повітряних суден. Для виконання польотів з перевезення пасажирів, багажу та/або вантажу, пошти за плату та/або за наймом авіаперевізник повинен мати відповідне право на експлуатацію певної повітряної лінії.
Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній та порядок затвердження розкладу руху авіаперевізників встановлюється авіаційними правилами України.
Наказом Державіаслужби від 24.10.2014 № 686, з наступними змінами та доповненнями, затверджено Авіаційні правила України "Порядок надання і анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній" (далі - Правила № 686).
Пунктом 1.4. Правил передбачено, що питання про надання, анулювання, відмови у наданні, обмеження обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній та внесення змін до документів про права на експлуатацію повітряних ліній розглядаються комісією з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній (далі - Комісія), яка утворюється наказом Державіаслужби.
До повноважень Комісії належить розгляд питань щодо надання, відмови у наданні, обмеження обсягу, анулювання прав на експлуатацію повітряних ліній, внесення змін до документа про право на експлуатацію повітряної лінії  (п. 1.6. Правил).
У пункті 1.13. Правил зазначено, що за результатами своєї роботи Комісія приймає вмотивоване рішення, в якому може рекомендувати Голові Державіаслужби: надати право на експлуатацію повітряної лінії; відмовити в наданні права на експлуатацію повітряної лінії; обмежити обсяг прав на експлуатацію повітряної лінії; внести зміни до документа про право на експлуатацію повітряної лінії; анулювати право на експлуатацію повітряної лінії; залишити заяву без розгляду.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що отримуючи документ на право, авіаперевізник зобов`язується експлуатувати відповідну повітряну лінію із частотою, зазначеною в документі. Невиконання авіаперевізником зазначеного обов`язку призводить до анулювання права.
Так, згідно п. 3.1. Правил право на експлуатацію повітряної лінії анулюється, зокрема  у разі  нездійснення авіаперевізником експлуатації повітряної лінії, щодо якої надано право, протягом 12 місяців або припинення експлуатації такої повітряної лінії на 12 місяців (абз.5).
Після того, як Державіаслужбі стало відомо про виникнення передбачених абзацами третім - шостим пункту 3.1 цього розділу підстав анулювання права авіаперевізника на експлуатацію повітряної лінії, йому направляється повідомлення із зазначенням обставин, які стали відомі Державіаслужбі, та пропозицією надати відповідні пояснення та підтвердні документи до них (п. 3.2. Правил).
Авіаперевізник може надати до Державіаслужби відповідні пояснення та підтвердні документи до них протягом 30 календарних днів з дати отримання повідомлення.
Питання щодо анулювання прав авіаперевізника на експлуатацію повітряних ліній розглядається на найближчому засіданні Комісії після спливу строку, передбаченого для надання авіаперевізником до Державіаслужби пояснень та підтвердних документів до них.
Згідно п. 3.4. Правил, авіаперевізник зобов`язаний повернути документ, який надає право на експлуатацію повітряної лінії, до Державіаслужби протягом 5 робочих днів з дня отримання відповідного рішення.
Зі змісту наведених норм висновується, що нездійснення авіаперевізником експлуатації повітряної лінії, щодо якої надано право, протягом 12 місяців або припинення експлуатації такої повітряної лінії на 12 місяців є підставою для анулювання прав на експлуатацію повітряної лінії. Водночас, враховуючи положення пункту 3.2. Правил авіаперевізнику гарантується можливість надання пояснень та документів, які підтверджують обставини, які обумовили не здійснення експлуатації повітряної лінії протягом 12 місяців.
Як зазначалось судом вище, 03.09.2018 Державною авіаційною службою України було видано наказ № 891 "Про надання права на експлуатацію повітряної лінії", яким  ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" надано право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України із необмеженим строком дії з частотою рейсів: 3 рейси на тиждень. Право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ встановлено з 15.11.2018 року.
Після спливу 12 місяців з дня надання позивачу права на експлуатацію повітряної лінії відповідачем на виконання п.3.2 Правил було складено лист №1.1.15-7931-19 від 20.11.2019, яким позивача повідомлено про те, що згідно з наявною у Державіаслужбі інформації ТОВ "АК "Роза Вітрів" протягом 12 місяців поспіль не здійснює експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул-Київ. Зазначено, що такі обставини відповідно до абзацу 4 п.3.1 Правил є підставою для прийняття рішення про анулювання права авіакомпанії на експлуатацію повітряної лінії. Позивачу запропоновано надати до Державіаслужби відповідні пояснення та документи до них щодо обставин викладених у листі.
Також, у матеріалах справи наявний лист відповідача №1.15-8/02-19 від 21.12.2020 в якому  відповідач повідомляв позивача про те, що до порядку денного засідання Комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній, яке відбудеться 27.12.2019, включено питання щодо анулювання права ТОВ "Авіаційна компанія "Роза вітрів" на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул-Київ для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України. Також повідомлено відповідно до ч.2 п.2.4 Порядку авіаперевізник має право надати обґрунтування причин невиконання наданих частот за відповідною повітряною лінією, які розглядаються Комісією при прийнятті відповідного рішення.
Водночас доказів надіслання та вчасного вручення позивачу вказаного листа до матеріалів справи не доручено та на вимогу суду не надано.
Вказані обставини свідчать про порушення відповідачем процедури прийняття рішення про анулювання права авіакомпанії на експлуатацію повітряної лінії, оскільки фактично позивача не було повідомлено про засідання Комісії з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній, яке відбулося 27.12.2019, та було позбавлено можливості позивача надати пояснення щодо поважних причин невиконання наданих частот за відповідною повітряною лінією.
Згідно п.1.3 Правил за результатами своєї роботи Комісія приймає вмотивоване рішення, в якому може рекомендувати Голові Державіаслужби.
Як свідчать матеріали справи, 27.12.2019 Комісією Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній було прийнято рішення, оформлене протоколом №56.
У п.2 вказаного протоколу зазначено, що Комісія прийняла рішення рекомендувати Голові Державіаслужби анулювати право ТОВ "Авіаційна компанія "Роза вітрів" на експлуатацію повітряної лінії: Київ-Стамбул-Київ для виконання регулярних міжнародних повітряних перевезень з/до України на підставі абзацу 4 п.3.1 Порядку. Рішення прийнято за результатами відкритого голосування (за-10; проти- 0; утримались -0).
Дослідивши зміст рішення, оформленого протоколом №56, колегія суддів встановила,  що у ньому відсутня належна мотивація для прийняття такого рішення. 
Щодо підстави для анулювання права ТОВ "Авіаційна компанія "Роза вітрів" на експлуатацію повітряної лінії: Київ-Стамбул-Київ, зазначеної у оскаржуваному рішенні, а саме  абз. 4 п.3.1 Порядку, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно абз.4 п.3.1 Порядку право на експлуатацію повітряної лінії анулюється у разі нездійснення авіаперевізником експлуатації повітряної лінії, щодо якої надано право, протягом 12 місяців або припинення експлуатації такої повітряної лінії на 12 місяців.
У позовній заяві та відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив, що наказ №891, яким  ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" надано право на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ, був оскаржений до суду ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна". Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.06.2019 було відмовлено у задоволенні позову ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна". Вказане рішення оприлюднено 12.11.2019 року, не було оскаржено та набрало законної сили 03.12.2019 року. 
Позивач зазначив, що протягом здійснення судового провадження у справі № 826/17610/18  існувала правова невизначеність щодо питання можливості ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" здійснювати експлуатацію повітряної лінії, адже підстава для здійснення експлуатації повітряної лінії оскаржувалась в судовому порядку, а наказ, яким позивачу було надано право на експлуатацію повітряної лінії міг бути скасований. Позивач вказав, що у період з 29.10.2018 року по 12.12.2019 року існувала правова невизначеність щодо можливості позивача здійснювати експлуатацію повітряної лінії в силу наявності оскарження ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна" відповідних рішень Державіаслужби щодо видачі прав на експлуатацію повітряної лінії, а здійснення позивачем експлуатації повітряної лінії, право на яку оскаржується в судовому порядку могло бути розцінене як недобросовісна практика зі сторони авіаперевізника.
Колегія суддів перевіривши вказані доводи позивача встановила, що Державіаслужба була учасником справи № 826/17610/18 у якості відповідача, а тому була обізнана з наведеними вище обставинами.
Згідно інформації, яка міститься у Єдиному державному реєстрі судових рішень, вбачається, що повний текст рішення у справі № 826/17610/18 був оприлюднений 12.11.2019, а рішення фактично набрало законної сили лише 12.12.2019.
Водночас, 20.11.2020 року, тобто через 4 календарних дні після закінчення 12 місячного строку з дня, від якого почало діяти право позивача на експлуатацію повітряної лінії, а також до моменту набрання законної сили рішенням у справі № 826/17610/18  Державіаслужбою було сформоване повідомлення про можливість анулювання права позивача на експлуатацію повітряної лінії.
Крім того, згідно п.2.4 Правил  якщо до Державіаслужби надійшли заяви на отримання прав або збільшння обсягу прав на експлуатацію повітряних ліній, щодо яких міжнародним договором України та домовленостями між авіаційними органами влади держав, уповноваженими на укладення таких домовленостей, передбачені обмеження щодо частоти перевезень та/або кількості призначених авіаперевізників і всі такі частоти зайняті іншими авіаперевізниками, але не використовуються ними повністю або частково протягом 12 місяців, що передують місяцю, в якому надійшли такі заяви, голова Комісії зобов`язаний включити до порядку денного засідання Комісії питання наявності чи відсутності підстав для анулювання чи обмеження наявних у інших авіаперевізників прав на експлуатацію повітряних ліній. Державіаслужба інформує таких авіаперевізників про включення цього питання до порядку денного в день розміщення порядку денного на офіційному веб-сайті Державіаслужби.
В даному випадку, як свідчать матеріали справи заявка від ТОВ "Авіакомпанія "Атласджет Україна" №501-КВ надійшла до відповідача 19.12.2019, а заявка ТОВ "АК Скайап" №2019-12-2051 - 20.12.2019.
Вказані обставини свідчать про те, що відповідачем було розпочато процедуру анулювання позивачу прав на експлуатацію повітряної лінії за відсутності передбаченої законодавством умови, а саме наявності заявок від інших авіаперевізників, які виявили бажання користуватись відповідною повітряною лінією.
Враховуючи викладені обставини у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Комісія Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній та Державна авіаційна служба України приймаючи рішення про анулювання права позивача на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень) діяли необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення та не розсудливо.
Щодо суті анулювання права як адміністративно-господарської санкції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.
Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.
Згідно статті 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки.
Крім зазначених у частині другій цієї статті господарських санкцій, до суб`єктів господарювання за порушення ними правил здійснення господарської діяльності застосовуються адміністративно-господарські санкції.
Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин, а адміністративно-господарські санкції - уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.
Статтею 218 ГК України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції про те, що анулювання права на експлуатацію повітряної лінії є відповідно до статей 216, 217 Господарського кодексу України адміністративно-господарською санкцією, що є видом господарської санкції.
Відповідно до приписів частини 1 статті 238 Господарського кодексу України, за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.
Частиною другою статті 238 ГК України встановлено, що види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.
При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 11 Повітряного кодексу України, авіаційні правила України встановлюють, зокрема, види, форми сертифікатів та інших документів, що видаються уповноваженим органом з питань цивільної авіації, детальний порядок та умови отримання, анулювання, припинення дії та відмови, у тому числі щодо видачі зазначених документів.
Аналіз наведених норм законодавства свідчить про те, що умови анулювання виданих відповідачем документів мають встановлюватися відповідачем, що передбачено статтею 11 Повітряного Кодексу України, яка набула чинності, відповідно до Розділу  XIX зазначеного кодексу  через 90 днів з дня його опублікування тобто 18.09.2011.
Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини рішення від 3 жовтня 1997 року № 4-зп у справі про набуття чинності  Конституцією України  зазначив: "Конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше".
Судом встановлено, що Повітряний Кодекс України набув чинності 19.05.2011, а Господарський кодекс України - 01.01.2004.
З огляду на викладене, колегія суддів доходить висновку, що в даному випадку, застосуванню підлягають норми Повітряного кодексу України, які були прийняті пізніше у часі.
Враховуючи те, що під час розгляду справи було встановлено порушення відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення, а також відсутність підстав, як таких для  винесення оспорюваних протоколу та наказу, позовні вимоги щодо визнання протиправним та скасування пункту 3 протоколу засідання Комісії Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній №56 від 27.12.2019 - в частині анулювання права ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень), а також наказу №1842 від 28.12.2019 - в частині анулювання права ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів" на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень) підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування пункт 3 протоколу засідання Комісії Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній №60 від 28.04.2020 в частині надання права ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень), а також визнання протиправним та скасування наказу №596 від 28.04.2020 в частині надання права ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень), колегія суддів зазначає наступне.
Обґрунтовуючи право на звернення до суду з цими позовними вимогами, позивач у позовній заяві та відзиві на апеляційні скарги зазначив, що на день звернення із цим позовом до суду права позивача порушені внаслідок надання права на експлуатацію повітряної лінії третій особі. Факт незаконності анулювання права на експлуатацію повітряної лінії для ТОВ "Роза Вітрів" є підставою для визнання протиправним і скасування наказу про надання такого права ТОВ "АК Скайап". В інакшому випадку право ТОВ "АК "Роза Вітрів" неможливо буде поновити іншим способом, адже у випадку, якщо судом будуть задоволені позовні вимоги виключно в частині анулювання позивачу права на експлуатацію повітряних ліній, позивач не відновить того становища, яке в нього існувало до порушення, оскільки лінії, які були надані позивачу, станом на сьогодні вже перебувають в користуванні іншої особи.
З наведеного висновується, що позивачем вказані позовні вимоги заявлені у якості похідних від основних про анулювання права на експлуатацію повітряної лінії для ТОВ "Роза Вітрів".
Колегія суддів встановила, що згідно  інформації, опублікованої на веб-сайті відповідача за посиланням: https://avia.gov.ua/ukrayina-prodovzhuye-rozvivati-regulyarne-povitryane-spoluchennya-z-turetskoyu-respublikoyu/, відповідно до домовленостей, досягнутих між Україною та Турецькою Республікою, максимальна частота для здійснення пасажирських перевезень на Повітряній Лінії складає 24 рейси на тиждень для призначених авіакомпаній кожної сторони. 
З цих 24 рейсів Приватному акціонерному товариству "Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії України" належить право на здійснення 21 рейсу на тиждень, а третій особі - 3 рейси на тиждень, що підтверджується інформацією, опублікованою на веб-сайті відповідача у вигляді таблиці "Реєстр авіаційних компаній, призначених для експлуатації міжнародних повітряних ліній" (посилання: https://avia.gov.ua/vzayemodiya-z-gromadskistyu/vidkriti-dani/)           Отже вільні частоти для здійснення пасажирських перевезень на Повітряній Лінії відсутні.
Колегія суддів зазначає, що ТОВ "АК Скайап" отримала право на експлуатацію повітряної лінії Київ-Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень) саме внаслідок анулювання цього права у ТОВ "Роза Вітрів". За умови, якби позивачу не було анульовано право на експлуатацію повітряної лінії, він би по сьогоднішній день мав би зазначене право, а третій особі воно не могло б бути надане.
Оскільки судом в межах даної справи було встановлено протиправність рішень відповідача щодо анулювання права позивача на експлуатацію повітряної лінії, рішення відповідача про видачу відповідних прав третій особі також є протиправними та підлягають скасуванню. 
Окрім того, слід зазначити, що згідно пункту 1 частини 8 статті 94 Повітряного кодексу України уповноважений орган з питань цивільної авіації має право відмовити у наданні права на експлуатацію певної повітряної лінії та призначенні авіаперевізника або обмежити обсяг права на експлуатацію повітряної лінії у разі: наявності обмежень, передбачених міжнародними договорами України або угодами між авіаційними органами влади, а також авіаційними правилами України.
Статтею 3 Угоди між Кабінетом Міністрів України та Урядом Турецької Республіки про повітряне сполучення, яку було ратифікованою Законом №385-VII від 03.07.2013 року, передбачено, що кожна Договірна Сторона має право призначити одне або більше авіапідприємств з метою експлуатації договірних ліній за встановленими маршрутами, а також відкликати або замінити такі призначення. Повідомлення про призначення надсилається в письмовій формі іншій Договірній Стороні дипломатичними каналами.
Згідно пункту 12 розділу V Закону України "Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, з метою недопущення поширення інфекційних хвороб, які мають міжнародне значення, здійснює медико-санітарні заходи відповідно до Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та Правил санітарної охорони території України, затверджених Кабінетом Міністрів України.
Згідно листа Міжнародної організації цивільної авіації від 13.02.2020 року AN 5/28-20/15, 30.01.2020 року Генеральним директором ВОЗ Тедрос Адханом Гебрейсус було скликано друге засідання Комітету по надзвичайним ситуаціям у відповідності з Міжнародними медико-санітарними правилами (ММСП). На засіданні було заявлено, що спалах захворювання, викликаного COVID-19, являє собою надзвичайну ситуацію в сфері суспільної охорони здоров`я, яка має міжнародний статус, у зв`язку з чим було видано тимчасові рекомендації у відповідності до ММСП.
На офіційному сайті  ДАСУ  було повідомлено, що спалах COVID-19 призвів до безпрецедентного порушення глобальних повітряних перевезень. Всі основні аеропорти, авіаперевізники, тренувальні центри та навчальні заклади зіткнулись з катастрофічним зниженням обсягів трафіку і в більшості випадків, з повним закриттям інфраструктури, пов`язаної з авіаперевезеннями.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (у редакції Постанови КМУ від 15.04.2020 року № 284) було установлено з 12 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року на всій території України карантин.
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 14.03.2020 року №287-р "Про тимчасове обмеження перетинання державного кордону, спрямоване на запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було:
1)          Тимчасово закрито з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 р. пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон для міжнародного пасажирського залізничного, повітряного, автомобільного (для автобусів) сполучення, крім здійснення перевезень осіб з метою забезпечення захисту національних інтересів або у зв`язку з виконанням міжнародних зобов`язань, а також представників дипломатичних установ та гуманітарних місій.
2)          Тимчасово заборонено з 00 год. 00 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 р. перетинання державного кордону на в`їзд в Україну для іноземців та осіб без громадянства, крім тих, що мають право на постійне або тимчасове проживання в Україні, є подружжям або дітьми громадян України, працівників іноземних дипломатичних представництв та консульських установ, акредитованих в Україні, представництв офіційних міжнародних місій, організацій, акредитованих в Україні, та членів їх сімей; водіїв та обслуговуючого персоналу вантажних транспортних засобів, членів екіпажів. В`їзд в Україну інших категорій іноземців та осіб без громадянства здійснюється за погодженням з Міністерством закордонних справ.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 року № 239 до розпорядження від 14.03.2020 року №287-р були внесені зміни, якими тимчасове закриття пунктів пропуску (пунктів контролю) через державний кордон міжнародного повітряного (в тому числі) сполучення, а також тимчасову заборону перетинання державного кордону на в`їзд в Україну було продовжено до 24 квітня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 24.04.2020 року № 439-р до розпорядження від 14.03.2020 року №287-р були внесені зміни, якими тимчасове закриття пунктів пропуску (пунктів контролю) через державний кордон міжнародного повітряного (в тому числі) сполучення, а також тимчасову заборону перетинання державного кордону на в`їзд в Україну було продовжено до 11 травня 2020 року.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 року № 343-р до розпорядження від 14.03.2020 року №287-р були внесені зміни, якими тимчасове закриття пунктів пропуску (пунктів контролю) через державний кордон міжнародного повітряного (в тому числі) сполучення, а також тимчасову заборону перетинання державного кордону на в`їзд в Україну було продовжено до 22 травня 2020 року.
Тобто, урядом України було закрито пункти пропуску (пункти контролю) через державний кордон міжнародного повітряного (в тому числі) сполучення, а також заборонено перетинання державного кордону на в`їзд в Україну з 17 березня 2020 року по 22 травня 2020 року у зв`язку з необхідністю запобігання поширенню а території України гострої распіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. 
Суд першої інстанції правильно зазначив, що зазначеними обмеженнями було фактично і повністю унеможливлено авіаперевізникам здійснювати польоти за повітряними лініями, а тому приймаючи заяви від авіаперевізників на отримання права на експлуатацію повітряної лінії та надаючи таке право в умовах заборони перетину державного кордону та закриття пунктів пропуску через державний кордон та фактичної неможливості здійснювати польоти  відповідач діяв без дотримання принципу рівності перед законом, не пропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
          В даному випадку відповідачем не доведено правомірності прийняття оскаржуваного рішення пункту 3 протоколу засідання Комісії Державної авіаційної служби України з розгляду питань щодо прав на експлуатацію повітряних ліній №60 від 28.04.2020 в частині надання права ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень) та наказу №596 від 28.04.2020 в частині надання права ТОВ "Авіакомпанія Скайап" на експлуатацію повітряної лінії Київ - Стамбул (Турецька Республіка) - Київ (частота рейсів: 3 рейси на тиждень), а тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.
Доводи апелянтів про те, що протокол Комісії оскарженню не підлягає, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Правилами передбачено право оскарження в судовому порядку рішень (оформлених відповідним протоколом), прийнятих Комісією за наслідками вирішення питання про анулювання права на експлуатацію повітряної лінії.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів дійшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Авіаційна компанія "Роза Вітрів".
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про невірне застосування ним норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду не підлягає скасуванню.
Водночас доводи апелянтів про наявність  підстав для залишення позову без розгляду та закриття провадження у справи, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки вказані питання були вирішені судом першої інстанції під час розгляду справи. Зокрема, 04.01.2021 року Окружним адміністративним судом міста Києва було постановлено ухвали про відмову у задоволенні клопотання про залишення без розгляду позовної заяви та про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі. Вказані ухвали апелянтами не були оскаржені, є чинними та не скасованими.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. 
Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

          П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Державної авіаційної служби України, Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія Скайап" - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 січня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.
Повний текст постанови виготовлено 27.05.2021.

Головуючий суддя:                                                                      Є.В. Чаку
          
          Судді:                                                                                          І.В. Федотов

                                                                                                    А.Ю. Коротких