ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15 квітня 2021 року                                                                    м. Чернівці
справа № 726/1692/20
провадження 22-ц/822/636/21
                        
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    
суддів : Владичана А.І., Литвинюк І.М.
секретар Скрипка С.В.
розглянувши апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 20 квітня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Головне управління держземгеокадастру у Чернівецькій області, Державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Галина Федорівна про визнання незаконним і скасування рішення затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, скасування держаної реєстрації права власності на земельну ділянку, 

встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Головне управління держземгеокадастру у Чернівецькій області, Державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Г.Ф. про визнання незаконним і скасування рішення затвердження технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, скасування держаної реєстрації права власності на земельну ділянку.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 30.04.2009 року, яке набрало законної сили, визнано право власності за нею на житловий будинок літ. А загальною площею 106,9 кв.м. та житловою площею 60,60 кв.м., а також літню кухню літ.Б, сараї літ. В, Г, Д, гараж літ. Е, вбиральню літ.Ж, за адресою АДРЕСА_1 .
Її житловий будинок розташований по сусідству з житловим будинком по АДРЕСА_2 , право власності на який було визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 в рівних частках по 1/2 частині за кожним, на житловий будинок літ.З, загальною площею 293 кв.м., та житловою площею 77,30 кв.м. сарай літ.К, вбиральню літ.И, колодязь І та огорожу №1.
Згодом ОСОБА_4 подарував ОСОБА_1 належну йому на праві власності 1/2 частку вищевказаного будинковолодіння, що розташовано на земельній ділянці площею 0,0864 га. з кадастровим номером 7310136900:44:002:1051, цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд.
У зв`язку із тим, що на вказаній земельній ділянці знаходиться житловий будинок, який є у її власності, вона звернулася через Центр надання адміністративних послуг до Чернівецької міської ради про надання дозволу на розробку землеустрою, щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0864 га., для обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_2 . 
29.10.2018 року їй було відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою до вирішення конфліктної ситуації з сусідами.
ОСОБА_1 вважала, що дане рішення є незаконним та звернулась до суду з проханням його скасування та зобов`язання ЧМР повторно розглянути на пленарному засідання її заяву в частині затвердження технічної документації із землеустрою. 
Рішенням суду позов був задоволений та скасовано рішення ЧМР №1483 від 29.10.2018 року в частині відмови ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0864 га., кадастровий номер 7310136900:44:002:1051 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (код 02.1) (обслуговування існуючого житлового будинку).
23 липня 2020 року на сесії ЧМР VII скликання про розгляд звернень фізичних осіб щодо передачі безоплатно у власність земельних ділянок, затверджених проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, визнання такими, що втратили чинність, окремих пунктів рішень з цих питань пунктом 7 було вирішено ОСОБА_1 передати безоплатно у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0864 га.
Про існування такого рішення позивачці стало відомо після того як вона звернулася до департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин, листом від 25.08.2020 року їй було зазначено, що рішенням ЧМР від 23.07.2020 року №2290 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі за адресою АДРЕСА_2 та було передано безоплатно ОСОБА_1 .
Зазначала, що технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, акт прийому – передачі межових знаків на зберігання. Цей акт складається згідно з додатком 2 до Інструкції і підписується власниками користувачами суміжних земельних ділянок та підтвердження відсутності претензій щодо існуючих меж земельної ділянки, однак такий акт не складався та ОСОБА_3 як користувачем суміжної земельної ділянки не підписувався.
Оскаржуване рішення ЧМР від 23.07.2020 року №2290 стало підставою для проведення Державної реєстрації вищевказаної земельної ділянки, яка була здійснена 18.08.2020 року державним реєстратором Карвацькою Г.Ф.
Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановлення твердих меж, а також відновлення межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали не виразними. Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої документації із землеустрою. У разі неможливості виявлення меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання земельної ділянки встановити неможливо, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної земельної ділянки. Пунктом 3.12 Інструкції передбачено, що закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноважених ними особою. Технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає, зокрема, акт прийому- передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) та закріплення їх межовими знаками. Цей акт складається згідно з додатком 2 до Інструкції і підписується власниками/ користувачами суміжних земельних ділянок на підтвердження відсутності претензій щодо існуючих меж земельної ділянки.
Згідно з Інструкцією підписаний власниками/користувачами суміжних ділянок акт погодження меж земельної ділянки є необхідною складовою технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості для запобігання порушенню прав інших землекористувачів.
Позивач вважає, що затвердження поданої ОСОБА_1 технічної документації відбулося з порушенням земельного законодавства, що є підставою для скасування відповідного рішення. Відсутність підписаного ОСОБА_3 акту погодження меж земельної ділянки і наявність між ними спору щодо таких меж унеможливлює затвердження технічної документації із землеустрою, оскільки за таких обставин межі земельної ділянки не можуть вважатися погодженими. При визначені меж земельної ділянки порушені ДБН, про що зазначено у висновку спеціаліста. 
Просила визнати незаконним та скасувати рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 23.07.2020 року №2290 в частині, а саме пункт 7 (7.1-7.2) даного рішення, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0864 га. (кадастровий номер 7310136900:44:002:1051) та передачі ОСОБА_1 безоплатно дану земельну ділянку у власність та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності на цю земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 20 квітня 2021 року позов ОСОБА_3 до Чернівецької міської ради, ОСОБА_1 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог Головне управління держземгеокадастру у Чернівецькій області, Державний реєстратор Чернівецької міської ради Карвацька Г.Ф. про визнання незаконним і скасування рішення затвердження технічної документації, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, скасування держаної реєстрації права власності на земельну ділянку – задоволено.
Визнано незаконним та скасовано рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 23.07.2020 року №2290 в частині, а саме пункт 7 (7.1-7.2) даного рішення, яким було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) за адресою: АДРЕСА_2 , площею 0,0864 га. (кадастровий номер 7310136900:44:002:1051) та передачі ОСОБА_1 безоплатно дану земельну ділянку у власність.
Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53691021 від 20.08.2020 року про внесення до Державного реєстру права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0864 га. (кадастровий номер 7310136900:44:002:1051) за ОСОБА_1 на дану земельну ділянку.
Стягнуто судовий збір в сумі 840,80 грн. з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 . Стягнуто судовий збір в сумі 840,80грн. на користь ОСОБА_3 за рахунок бюджетних асигнувань Чернівецької міської ради.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 20 квітня 2021 року скасувати та відмовити в позові. 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт вважає, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, не повно встановлено обставини, що мають значення для справи, викладені у рішенні суду першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи.
Судом першої інстанції в своєму рішенні встановив, що при прийнятті рішення відповідач Чернівецька міська рада порушила вимоги п.3.25* ДБН 360-92**містобудування, планування і забудови міських і сільських поселень, оскільки висновком експерта №180040 від 30.04.2018 встановлено захоплення відповідачем ОСОБА_1 земельної ділянки розташованої за 1 м. від житлового будинку позивача, а також встановлено порушення ДБН при передачі земель комунальної власності, оскільки ширина дороги не відповідає нормам ДБН.
Однак, із вищенаведеним відповідач не погоджується.
Зазначає, що Чернівецькою міською радою було передано їй у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_2 із дотриманням норм ч.7 ст.118 ЗК України, так як відповідно до даної норми підстав для відмови у міської ради не було.
Крім цього, Чернівецька міська рада на стадії прийняття рішення про надання їй земельної ділянки у власність, керувалася ЗК України, а тому не уповноважена відмовляти безпідставно або відправляти на доопрацювання проектну документацію.
Стадії прийняття рішення Чернівецькою міською радою передує виготовлення проекту землеустрою, який, відповідно до ст.186-1 ЗК України, підлягає обов`язковому погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а також подається на погодження до структурних підрозділів міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури.
До рішення про надання земельної ділянки у власність їй передували обов`язкові погодження із органами у сфері земельних відносин та проходження екстериторіальної експертизи. А тому Чернівецька міська рада в межах своїх повноважень та в законний спосіб надала їй земельну ділянку у власність.
Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що рішення Чернівецької міської ради є незаконним та підлягає скасуванню з підстави непогодження нею меж земельної ділянки при отриманні її у власність. Непогодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами не може слугувати підставою для відмови місцевої ради в затвердженні технічної документації, за умови правомірних дій кожного із землекористувачів.
Відповідач зверталася із проханням до позивачки підписати межі земельної ділянки, однак остання категорично відмовилася.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців №2-412/2009 від 30.04.2009 року визнано за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок літ.А загальною площею 106,.9 кв.м. та житловою площею 60,60 кв.м. (чотири житлові кімнати), а також літню кухню літ.Б, сараї літ.В, Г, Д, гараж літ.Е та вбиральню літ.Ж, залишивши цьому будинку поштову адресу АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право власності в рівних частинах по 1-2 частині за кожним на житловий будинок літ.З, загальною площею 293,00 кв.м. та житловою площею 77,30 кв.м. (шість житлових кімнат), сарай літ.К, вбиральню літ.И, колодязь 1 та огорожу №1, присвоївши цьому будинку поштову адресу АДРЕСА_2 .
Рішенням №496/16 п.17 виконкому Чернівецької міської ради депутатів трудящих від 06.08.1955 року вирішено зареєструвати за землекористувачами будівельного кварталу №59 30852 кв.м. земельних площ, виявлені лишки присадибних ділянок в розмірі 34028 кв.м., залишити в тимчасовому користуванні землекористувачів даного кварталу.
Технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_2 встановлено, що на частині земельної ділянки площею 0,0050 га розташована вигрібна яма, яка закріплена за будинковолодінням АДРЕСА_2 .
Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що 24.01.2018 року відбулася державна реєстрація земельної ділянки площею 0,0864 га., за адресою АДРЕСА_2 , кадастровий номер 7310136900:44:002:1051.
Рішенням 64 сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 29.10.2018 року №1483 відмовлено ОСОБА_1 у затверджені технічної документації із землеустрою, щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі безоплатно у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , площею 0,0864 га., кадастровий номер 7310136900:44:002:1051.
Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 04.03.2020 року скасовано рішення Чернівецької міської ради №1483 від 29.10.2018 року в частині відмови ОСОБА_1 в затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі та передачі у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0864 га., кадастровий номер 7310136900:44:002:1051 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (код 02.1) (обслуговування існуючого житлового будинку).
Рішенням сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 23.07.2020 року №2290 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою АДРЕСА_2 площею 0,0864 га., (кадастровий номер 7310136900:44:002:1051) та передано ОСОБА_1 безоплатно у власність вищевказану земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (код 02.01) (обслуговування існуючого житлового будинку).
З висновку експертно земельно – технічного дослідження №18040 судового експерта ОСОБА_5 від 23.04.2018 року вбачається порушення норм ДБН та земельного законодавства при встановлені меж земельних ділянок між господарствами за адресою АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 . 
Інформацією з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2020 року встановлено, що рішення Чернівецької міської ради VII скликання від 23.07.2020 року №2290 (пункт 7) стало підставою для проведення 18.08.2020 року державним реєстратором Карвацькою Г.Ф. державної реєстрації земельної ділянки площею 0,0864га., кадастровий номер 7310136900:44:002:1051 по АДРЕСА_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За змістом статей 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі в порядку безоплатної приватизації, за рішенням органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень.
Відповідно до статті 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах законності.
Стаття 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає компетенцію сільських, селищних, міських рад, зокрема щодо вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Такі питання мають вирішуватись виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради (пункт 34 частини 1 статті 26).
Частиною 3 статті 158 ЗК України визначено, що органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах.
За змістом статті 198 ЗК України погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками та землекористувачами необхідне при кадастровій зйомці, як комплексу робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок.
Згідно зі статтею 55 Закону України «Про землеустрій» встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних та картографічних матеріалів. Межі земельної ділянки в натурі закріплюються межовими знаками встановленого зразка, крім того, межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам.
Згідно з частиною 10 статті 123 ЗК України рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
За змістом пункту 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.
Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються та затверджуються в порядку, встановленому ЗК України (частина 2 статті 50 Закону України «Про землеустрій»).
Згідно з пунктом 2.1 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 4 травня 1999 року № 43, роботи зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою виконуються в такій послідовності: підготовчі роботи; встановлення (відновлення) в натурі (на місцевості) меж земельної ділянки та меж обмежень на використання земельної ділянки; складання кадастрового плану земельної ділянки; заповнення бланка державного акту.
Тобто, погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) є обов`язковим при виділенні земельної ділянки у власність. Акт погодження меж земельної ділянки є складовою частиною технічної документації, на підставі якої орган місцевого самоврядування, реалізуючи власну компетенцію, приймає рішення про передачу громадянам безоплатно земельних ділянок у власність.
Відповідно до частини 2 статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Захист земельних прав – це передбачені законом способи охорони цих прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.
Погодження меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) є необхідним при виділенні земельної ділянки у власність і забезпечує уникнення технічних помилок та порушення прав землекористувачів.
В той же час не підписання чи відмова у підписанні вказаних документів іншою особою не є підставою для відмови у затвердженні технічної документації уповноваженим органом.
Стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. Погодження меж полягає у тому, щоб суміжнику було запропоновано підписати відповідний акт. Якщо він відмовляється це робити, орган, уповноважений вирішувати питання про надання ділянки по суті, повинен виходити не із самого факту відмови від підписання акту, а з мотивів відмови.
Підписання акту погодження меж самостійного значення не має, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку.
Відповідно до вимог п.3.25* ДБН 360-92** містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень, для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту відстань до сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції стіни треба приймати не менше 1,0 м. При цьому повинно бути забезпечене влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок.
Судом першої інстанції встановлено, що при прийнятті рішення відповідач Чернівецька міська рада порушила вимоги п.3.25* ДБН 360-92** містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень, оскільки висновком експерта №18040 від 30.04.2018 року встановлено захоплення відповідачем ОСОБА_1 земельної ділянки розташованої за 1 м від житлового будинку позивача, а також встановлено порушення ДБН при передачі земель комунальної власності, оскільки ширина дороги не відповідає нормам ДБН. Експертом також не знайдено технічної можливості проекту відведення земельної ділянки площею 0,1175 га для загального домоволодіння по АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , оскільки така площа не об`єднує житлові будинки, господарські будівлі та споруди з визначеного право власності. Рішенням Садгірського районного суду м.Чернівців від 04.03.2020 року встановлені вказані порушення та зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути питання про затвердження технічної документації із землеустрою, взявши до уваги висновки викладені у судовому рішенні, однак відповідач при прийнятті рішення про передачу у власність земельної ділянки від 23.07.2020 року №2290 не врахував висновків викладених в рішенні суду.
Зазначеного апелянтом не спростовано. 
Щодо позовної вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 53691021 від 20.08.2020 року про внесення до Державного реєстру права власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою АДРЕСА_3 , площею 0,0864 га. (кадастровий номер 7310136900:44:002:1051) за ОСОБА_1 на дану земельну ділянку, суд керується наступним. Відповідно до ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації' прав. Пункт 47 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень встановлює, що для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.
За наявності такого рішення та на підставі документів, які вимагаються цим Порядком, державний реєстратор вносить відомості до Державного реєстру прав.        
Скасування документа, за яким здійснено державну реєстрацію прав, є підставою для внесення до реєстру запису про скасування державної реєстрації прав, проте такий запис не свідчить про допущення порушень при прийнятті державним реєстратором рішення щодо реєстрації прав.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції правильно зазначив, що скасування рішення про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку є похідною від вимоги про визнання незаконним і скасування оскаржуваного рішення ЧМР.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вирішуючи питання про затвердження технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок та передачу у власність ОСОБА_1 відповідної земельної ділянки, відповідачем ЧМР та його постійною комісією не було взято до уваги висновок експерта, а також те, що позивачкою не погоджувались межі земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_1 , не враховано, що взагалі відсутній та не підписаний позивачкою акт прийому – передачі межових знаків на зберігання, який включається до документації із землеустрою після виконання робіт із встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх межовими знаками.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що наведенні скаржником доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального та процесуального права, які привели до неправильного вирішення спору. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Садгірського районного суду м.Чернівців від 20 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови - 16 червня 2021 року. 

Головуючий                                                 І.Б. Перепелюк 
Судді:                                                          А.І. Владичан
І.М. Литвинюк