Ухвала 
 
08 квітня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 935/1426/20 
провадження № 61-4541ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,
 
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживачів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживачів. 
 
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. 
 
У березні 2021 року на електронну адресу Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у вищевказаній справі, яка скріплена електронним цифровим підписом, про що Відділом забезпечення функціонування автоматизованої системи та електронного суду Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду складено довідку. 
 
У касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
 
За правилом пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України). 
 
Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2021 року - 2 270 грн.
 
Предметом спору у цій справі є вимоги майнового характеру про відшкодування моральної шкоди у розмірі 25 000,00 грн та стягнення коштів, витрачених на подання і розгляд позовної заяви у розмірі 1 022,00 грн, розмір яких є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270*100=227 000). 
 
Справа є незначної складності, ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та, виходячи із приписів частини четвертої статті 274 ЦПК України, не входить до переліку тих справ, що підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.
 
Отже, зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.
 
Враховуючи, що положення статті 19 ЦПК України в структурі законодавчого акту розташовані серед Загальних положень цього Кодексу, суд вправі відносити справу до категорії малозначних на будь-якій стадії її розгляду. 
 
Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, ОСОБА_1 посилається на підпункти а), б), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, вказує, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; заявник позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; ця справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу. 
 
Доводи заявника щодо порушення судами попередніх інстанцій, внаслідок ухвалення оскаржуваних рішень, формування єдиної правозастосовчої практики не дають підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки заявником не наведено даних щодо фундаментального значення цього питання.
 
Посилаючись на вказані обставини ОСОБА_1 разом з цим не додав до касаційної скарги докази, які б підтверджували такі обставини, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі, без належного обґрунтування для такого перегляду, не свідчить про те, що є підстави для розгляду справи в суді касаційної інстанції. 
 
Застосування критерію малозначності у цій справі є передбачуваним, судовий спір було розглянуто судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не навів інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.Інших підстав, які б спростовували віднесення цієї справи до категорії малозначних, касаційна скарга не містить і суд касаційної інстанції їх не встановив. 
 
Сама по собі незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
З урахуванням викладеного, оскільки оскаржувані заявником рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2020 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року ухвалені у малозначній справі, вона не підлягає касаційному оскарженню і у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
Разом з тим, не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.
 
На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 20 листопада 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 17 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Київстар», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - громадська організація «Проти придурків та ідіотів», про захист прав споживачів.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                             Ю. В. Черняк

        І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець