ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2021 року                                                                             Справа № 924/1274/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
Головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. ,  суддя Грязнов В.В. 

секретар судового засідання Дика А.І. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021  у справі №924/1274/20 (суддя Субботіна Л.О.) 
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"        м. Київ
до Чемеровецької селищної ради смт.  Чемерівці Чемеровецького району Хмельницької області
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунального підприємства "Тепломережа" Чемеровецької селищної ради смт. Чемерівці Хмельницької області
про стягнення 4 747 658,22 грн.

за участю представників сторін:
позивача - Саранюк В.М.
відповідача - Мініх І.М. 
третьої особи - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021 у справі №924/1274/20 відмовлено у задоволенні позову.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021 у справі №924/1274/20 та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити.
Обґрунтовуючи звернення з апеляційною скаргою, позивач зазначає, що не погоджується з рішенням Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021 в частині висновків про застосування до спірних правовідносин позовної давності та вважає, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права.
Не погоджується з висновком суду першої інстанції, що моментом початку перебігу позовної давності є прийняття рішення про ліквідацію КП  "Тепломережа", а саме - 28.07.2016.
Доводить, що з дня отримання листа Чемеровецької селищної ради від 22.10.2020 №02-17/1217 (отриманий позивачем 27.10.2020) позивач дізнався про порушення свого права (що КП "Тепломережа" не має наміру задовольняти вимоги НАК "Нафтогаз України") і саме з цього дня розпочинається перебіг позовної давності за позовом до засновника КП "Тепломережа" - Чемеровецької селищної ради про притягнення до субсидіарної відповідальності.
Зазначені обставини суд першої інстанції суд з`ясував невірно, надав неправильну правову оцінку, що є порушенням норм матеріального права.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.06.2021 поновлено Акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021  у справі №924/1274/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021  у справі №924/1274/20; розгляд апеляційної скарги призначено на 22.06.2021; запропоновано відповідачу у строк до 18.06.2021 надати суду обґрунтований відзив на апеляційну скаргу, в порядку передбаченому статтею 263 ГПК України та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів учасникам справи; запропоновано третій особі у строк до 18.06.2021 надіслати до Північно-західного апеляційного господарського суду письмові пояснення щодо апеляційної скарги та докази надсилання копій цих пояснень та доданих до них документів учасникам справи.
Також роз`яснено сторонам по справі право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції згідно з правилами статті 197 Господарського процесуального кодексу України.
Матеріалами справи стверджується, що ухвала суду від 04.06.2021 у даній справі була отримана учасниками справи.
16.06.2021 на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив Чемеровецької селищної ради, в якому з підстав викладених у ньому, вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню. 
Третя особа не скористалась процесуальним право на подання письмових пояснень щодо апеляційної скарги. 
В судовому засіданні 22.06.2021 позивач підтримав доводи апеляційної скарги, з підстав викладених у ній. Представник відповідача заперечила доводи апеляційної скарги та надала пояснення по суті спору. Третя особа не забезпечила участь представника в судовому засіданні; про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників справи про день, час та місце розгляду справи, та те, що явка представників учасників судового процесу в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в даному судовому засіданні.
Відповідно до ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши в судовому засіданні 22.06.2021 пояснення представників позивача та відповідача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.
Матеріалами справи підтверджено, що Комунальне підприємство "Тепломережа" Чемеровецької селищної ради створене відповідно до рішення Чемеровецької селищної ради. Підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади селища Чемерівці, статутний фонд якого утворений Чемеровецькою селищною радою для задоволення суспільних та особистих потреб, і підпорядковане селищній раді (далі - засновник) в межах встановлених законодавством України та Статутом /а.с. 57-65/.
Відповідно до п. 2.1 Статуту підприємство створене з метою задоволення потреб та інтересів територіальної громади селища, одержання прибутку, найбільш ефективного використання майна територіальної громади, а також забезпечення збереження навколишнього природного середовища в процесі здійснення послуг по теплопостачанню, водопостачанню та водовідведенню.
Згідно з п. 3.2.1 Статуту, одним з основних напрямків діяльності підприємства є надання послуг теплопостачання, водопостачання та водовідведення, постачання пари, гарячої води та кондиціонованого повітря.
Пунктом 4.4 Статуту визначено, що підприємство несе відповідальність за своїми зобов`язаннями у межах належного йому на праві господарського відання майна згідно з діючим законодавством України. Підприємство не відповідає за зобов`язаннями засновника, засновник не відповідає за зобов`язаннями підприємства. 
У відповідності до п. 5.2 Статуту, майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Здійснюючи право господарського відання підприємство володіє та розпоряджається зазначеним майном відповідно до чинного законодавства та цього Статуту.
Відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань також підтверджено, що Комунальне підприємство "Тепломережа" Чемеровецької селищної ради є комунальним підприємством, засновником якого є Чемеровецька селищна рада. Основним видом діяльності КП "Тепломережа" є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. 
Також встановлено, що з 28.07.2016 Комунальне підприємство "Тепломережа" перебуває в стані припинення, у зв`язку з прийняттям засновником рішення про припинення юридичної особи в результаті її ліквідації. 
15.09.2016 позивач звертався до КП "Тепломережа" із вимогою №14/2-1754В від 14.09.2016 про погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу та постачання природного газу, а також просив включити до ліквідаційного балансу наявну заборгованість.
Однак, КП "Тепломережа" не надіслало відповіді про прийняте по вимозі рішення, у зв`язку із чим позивач на підставі ст. 112 ЦК України звернувся до суду із вимогою про зобов`язання включити грошові вимоги в сумі 5109065,71 грн. до проміжного ліквідаційного балансу. 
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.10.2017 по справі №924/772/17, яке набрало законної сили 02.11.2017, зобов`язано КП "Тепломережа" в особі голови ліквідаційної комісії (ліквідатора) включити грошові вимоги ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" у сумі 4 747 658,22 грн. до проміжного ліквідаційного балансу, які  включають: за договором №13/3191-БО-34 від 28.12.2012 43298,71 грн. пені, 34102,04 грн. 3% річних, 326816,96 грн. інфляційних втрат; за договором №1746/14-ТЕ-34 від 02.12.2013 5652,69 грн. пені, 799,49 грн. інфляційних, 5780,34 грн. інфляційних втрат; за договором №1747/14-БО-34 від 02.12.2013 - 371767,56 грн. пені, 39972,66 грн. 3% річних та 556769,32 грн. інфляційних втрат; за договором №2719/14-КП-34 від 31.01.2014 - 5634,50 грн. пені, 927,01 грн. 3% річних та 6093,04 грн. інфляційних втрат; за договором №3074/15-КП-34 від 26.11.2014 - 585,03 грн. пені, 83,85 грн. 3% річних та 751,46 грн. інфляційних втрат; за договором №3073/15-БО-15 від 26.11.2014 - 714949,26 грн. заборгованості за рішенням суду, 755198,39 грн. заборгованості за поставлений природний газ, 165695,35 грн. пені, 28148,76 грн. 3% річних та 84679,83 грн. інфляційних; за договором №3072/15-ТЕ-34 від 26.11.2014- 16187,77 грн. заборгованості за постановою Рівненського апеляційного господарського суду, 4301,22 грн. пені, 300,41 грн. 3% річних та 376,31 грн. інфляційних втрат; за договором №2149/16-ТЕ-34 від 21.12.2015 - 5182,58 грн. пені, 377,23 грн. 3% річних та 1211,61 грн. інфляційних втрат; за договором №2150/16-БО-34 від 15.12.2015 206236,14 грн. пені, 16415,35 грн. 3% річних та 20743,93 грн. інфляційних втрат /а.с. 26-34/.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду, зокрема, в господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Представник позивача звернувся до Чемеровецької селищної ради із адвокатським запитом №39/5-2312-20 від 05.10.2020, в якому просив надати належним чином засвідчені копії рішення Чемеровецької селищної ради, якими було затверджено проміжний ліквідаційний баланс КП "Тепломережа" /а.с. 35-36/.
У відповідь на вказаний запит Чемеровецька селищна рада листом №02-17/1217 від 22.10.2020 повідомила, що всі документи, які стосуються КП "Тепломережа" передані до архівного відділу Чемеровецької районної державної адміністрації /а.с. 37/.
Згідно з довідкою архівного відділу Чемеровецької районної державної адміністрації       № 04-06/98 від 09.12.2020 КП "Тепломережа" внесена до списку юридичних осіб - джерел формування Національного архівного фонду, які передають документи до архівного відділу Чемеровецької райдержадміністрації. Документи постійного зберігання КП "Тепломережа" за 1992-2016 роки в кількості 41 од.зб. передано на державне зберігання в архівний відділ Чемеровецької райдержадміністрації. Матеріали справи містять також акт приймання-передавання документів юридичної особи КП "Тепломережа" на постійне зберігання від 17 липня 2017 року № 19 /а.с. 55-56/.
Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Чемеровецької селищної ради як особи, що несе субсидіарну відповідальність про стягнення                          4 747 658,22 грн., оскільки кредитор не одержав в розумний строк від основного боржника КП "Тепломережа" як відповіді на свою вимогу так і задоволення грошових вимог.
Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів апеляційної скарги та заперечень викладених у відзиві, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
За приписами     ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 статті 16 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
У відповідності до ч. 1 ст. 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління.
Статутом Комунального підприємства "Тепломережа" підтверджено, що підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади селища Чемерівці. Засновником КП "Тепломережа" є Чемеровецька селищна рада.  Майно підприємства є комунальною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання. Основним видом діяльності КП "Тепломережа" є постачання пари, гарячої води та кондиціонованого повітря, тобто підприємство є теплогенеруючою (теплопостачальною) організацією.
Згідно з ст. 17 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.
За ч.1 та  ст. 24 ГК України управління господарською діяльністю у комунальному секторі економіки здійснюється через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектора економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.
Органи місцевого самоврядування несуть відповідальність за наслідки діяльності суб`єктів господарювання, що належать до комунального сектора економіки, на підставах, у межах і порядку, визначених законом.
Відповідно до ст. 176 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство "Тепломережа" Чемеровецької селищної ради перебуває в стані припинення з 28.07.2016 за рішенням засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу (Чемеровецької селищної ради) щодо припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.
Нормою ч. 1 ст. 110 ЦК України визначено, що  юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв`язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.
В межах справи №924/772/17  (рішення Господарського суду Хмельницької області від 23.10.2017, яке набрало законної сили 02.11.2017) встановлено, що 15.09.2016 позивач звертався до КП "Тепломережа" із вимогою №14/2-1754В від 14.09.2016 про погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу та постачання природного газу, а також просив включити до ліквідаційного балансу вказану заборгованість.
Однак, КП "Тепломережа" протягом місяця  не було надіслало відповіді про прийняте по вимозі рішення, у зв`язку із чим позивач на підставі ст. 112 ЦК України звернувся до суду із вимогами про зобов`язання включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу КП "Тепломережа" і рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.10.2017 у справі №924/77/17 позов було задоволено частково, включено грошові вимоги в сумі 4 747 658,22 грн.
В межах даної справи Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось з позовом до Чемеровецької селищної ради, як особи, що несе субсидіарну відповідальність, про стягнення 4 747 658,22 грн.
Статтею 619 ЦК України визначено, що договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи. До пред`явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред`явити вимогу до основного боржника. Якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред`явлену вимогу, кредитор може пред`явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.
Тобто, підставою для застосування субсидіарної відповідальності для засновників юридичних осіб має бути пряма вказівка закону (ст. 176 ЦК України).
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини є Закон України "Про теплопостачання".
Згідно з ч.5 ст.22 Закону України "Про теплопостачання" учасник (засновник) теплопостачальної або теплогенеруючої організації у разі прийняття рішення про її ліквідацію забезпечує погашення боргу такої організації перед постачальником енергоносіїв.
Таким чином, вищевказаною нормою закріплюється субсидіарна відповідальність учасника (засновника) теплопостачальної або теплогенеруючої організації за її зобов`язаннями перед постачальником енергоносіїву разі прийняття ним рішення про ліквідацію такої організації.
Враховуючи, що Чемеровецька селищна рада прийняла рішення щодо припинення КП "Тепломережа" шляхом ліквідації, тому в силу ч. 5 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання", як засновник теплопостачальної (теплогенеруючої) організації є відповідальною поряд з основним боржником як додатковий (субсидіарний) боржник за борговими зобов`язаннями такого підприємства перед постачальником енергоносіїв.
Колегія суддів апеляційної інстанції, поряд з цим зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір заборгованості не потребує доказування в межах дослідження обставин даної справи, оскільки обґрунтованість  вимог на суму 4747658,22 грн. були предметом дослідження під час розгляду Господарським судом Хмельницької області справи №923/772/17.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Чемеровецької селищної ради, як особи яка несе субсидіарну відповідальність поряд з основним боржником, про стягнення 4747658,22 грн. та наявність підстав для  їх задоволення.
Як свідчать матеріали справи, відповідач та третя особа просили суд першої інстанції застосувати наслідки спливу строків позовної давності  та відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до статті     256, частини 3 статті     267 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідно до     статті 257 Цивільного кодексу України     загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з правилами частини 1 та пункту 8 частини 2     статті 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.
Відповідно до положень     статті 260 ЦК України, позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими     статтями 253-255 цього Кодексу.
Статтею 261 ЦК України     унормовано, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4     статті 267 ЦК України).
Як зазначено вище, 15.09.2016 позивач звертався до КП "Тепломережа" із вимогою №14/2-1754В від 14.09.2016 про погашення заборгованості за договорами купівлі-продажу та постачання природного газу, а також просив включити до ліквідаційного балансу вказану заборгованість.
Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.
Оскільки КП "Тепломережа" не було надіслало відповіді про прийняте по вимозі рішення, позивач/кредитор мав право звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.
Таким чином, колегія суддів вважає, що аналіз ст.ст. 112, 619 ЦК України та ч. 5 ст. 22 Закону України "Про теплопостачання" в сукупності унормовують наступну послідовність дій кредитора для задоволення вимог за рахунок субсидіарного боржника.
Так, 1) Обов`язок Чемеровецької селищної ради відповідати за зобов`язаннями КП "Тепломережа" виник з моменту прийняття рішення про ліквідацію КП "Тепломережа" (ст. 22 Закону України "Про теплопостачання").
2) Зверненню з вимогою до Чемеровецької селищної ради передує процедура направлення вимоги до КП "Тепломережа" як основного боржника (ч. 2 ст. 619 ЦК України).
3) У зв`язку з незадоволенням вимоги, а також не одержання від основного боржника відповіді в розумний строк, у позивача виникло право на пред`явлення вимоги до Чемеровецької селищної ради ( ч. 2 ст. 619 ЦК України).
При цьому, колегією суддів враховуються висновки суду викладені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 23.10.2017 у  справі № 924/772/17 згідно яких ухилення від розгляду вимоги не може розцінюватись, як відмова у визнанні вимоги, відповідно не може бути застосовано строк, унормований ч. 3 ст. 112 ЦК України (місячний термін), у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.08.2017 було відкрито провадження у справі №924/772/17 та в подальшому 23.10.2017 ухвалено рішення про часткове задоволення позову.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів приходить до висновку, що позивачу станом на серпень 2017 року достеменно було відомо про ухилення від розгляду вимоги основним боржником, у зв`язку з чим позивачем і було ініційовано звернення в серпні 2017 року до Господарського суду Хмельницької області з позовом до Комунального підприємства "Тепломережа" про зобов`язання включити грошові вимоги до проміжного ліквідаційного балансу підприємства.
Згідно з відміткою на конверті Укрпошти, позивач звернувся до суду у даній справі 25.11.2020, тобто з пропуском встановленого законом трьохрічного строку позовної давності, що обраховується з дати коли позивач довідався про порушення свого права (з серпня 2017 року).
Господарський суд Хмельницької області помилково в своєму рішенні зазначив про початок обрахування строку позовної давності з моменту прийняття відповідачем рішення про ліквідацію КП "Тепломережа", тобто з 28.07.2016. Однак, вказане не змінює того, що АТ "НАК "Нафтогаз України" звернулось з позовом після спливу більше трьох років з моменту виникнення такого права та не є підставою для зміни рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021  у справі №924/1274/20 в силу ст. 277 ГПК України.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, що позивач дізнався про порушення свого права з дня отримання 27.10.2020 листа Чемеровецької селищної ради від 22.10.2020 №02-17/1217 і саме з цього дня розпочинається перебіг позовної давності за позовом до Чемеровецької селищної ради про притягнення до субсидіарної відповідальності.
З огляду на зазначене, вірним є висновок суду першої інстанції, що     позивач звернувся з позовом у цій справі поза межами встановленого законом строку позовної давності, наявності поважних причин пропуску такого строку, як і обставин переривання перебігу позовної давності не встановлено, а позивачем не доведено, що є підставою для відмови у задоволенні позову.
Згідно ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року).
У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За таких обставин, колегія суддів вважає доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними. Суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
На підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд, -
                     
ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 22.03.2021  у справі №924/1274/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції         без змін.
2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки визначені ст. ст. 287-291 ГПК України.
3. Справу повернути до Господарського суду Хмельницької області.

                 Повний текст постанови складений "24" червня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Розізнана І.В.

Суддя                                                                                              Бучинська Г.Б.

Суддя                                                                                              Грязнов В.В.