П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/1721/20	

Категорія: 109020100                                                                                                Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В. 
                                                                                                                                    Місце ухвалення:  м. Миколаїв 

     Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
              головуючого  –   Лук`янчук О.В.
              суддів              –  Бітова А. І.
                                        –   Ступакової І. Г. 
              
розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області про визнання протиправним рішення  від 06.03.2020 р. № 435; зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, в якому просить:
визнати протиправним рішення 31 сесії відповідача від 06.03.2020 № 435 "Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства", яким позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер: 4824586000:01:000:1213, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Шевченкове); 
зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер: 4824586000:01:000:1213, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради  Новобузького району Миколаївської області (за межами населених пунктів, поблизу с. Шевченкове), у формі рішення сесії, за заявою позивача від 27.06.2019.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідачем повторно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства. Протиправне рішення відповідача перешкоджає реалізації його права на безоплатну приватизацію земельної ділянки, у зв`язку з чим позивач повторно змушений звертатися до суду для захисту свої прав.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року закрито провадження у справі № 400/1721/20.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач зазначає, що поряд зі зверненням до суду першої інстанції щодо оскарження рішення ради, позивач також звертався до суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України, проте ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.08.2020 року у справі № 400/3979/19 в задоволенні заяви відмовлено з підстав того, що судом не досліджувалися обставини відмови у наданні дозволу та відповідно оскаржуване рішення ради, а тому відсутні підстави стверджувати про ухилення відповідача від належного виконання рішення.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 27.06.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою від 27.06.2019, в якій просив повернутися до розгляду його клопотання від 14.05.2019 про безоплатну приватизацію земельної ділянки з урахуванням уточнених графічних матеріалів, що були додані, на яких зображена земельна ділянка орієнтовною площею 2 га, обрана позивачем для приватизації, як складова  частина земельної ділянки площею 41,97 га, кадастровий номер – 4824586000:01:000:1213.
Відповідач не повідомив позивачу про результати розгляду зазначеної вище заяви від 27.06.2019, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом та рішенням від 11.02.2020 у справі № 400/3979/19 Миколаївський окружний адміністративний суд визнав протиправною бездіяльність Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, що полягає у ненаданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності площею 41,97 га, кадастровий номер 4824586000:01:000:1213 га, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пунктів, поблизу с. Шевченкове), або мотивованої відмови у наданні такого дозволу, у формі рішення сесії за заявою від 27.06.2019; зобов`язав Новополтавську сільську раду Новобузького району Миколаївської області  надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, а саме: із земельної ділянки комунальної власності площею 41, 97 га, кадастровий номер 4824586000:01:000:1213 га, що розташована в межах території Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області (за межами населеного пунктів, поблизу с. Шевченкове), або мотивовану відмову у наданні такого дозволу, у формі рішення сесії за заявою від 27.06.2019.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11.02.2020 у справі № 400/3979/19 набрало законної сили 13.03.2020.
20.03.2020 Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчі листи на виконання зазначеного вище судового рішення: зобов`язального характеру та про стягнення судового збору.
На виконання рішення суду від 11.02.2020 у справі № 400/3979/19 відповідач прийняв рішення від 06.03.2020 № 435 “Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства”, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з державною реєстрацією договору оренди землі від 02.01.2020, укладеного між відповідачем  та Громадським об`єднанням по випасу худоби с. Шевченкове -2 “Степове” строком на 15 років.
Не погодившись з рішенням ради, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції, виходив з того, що спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення, а тому у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку ст. 383 КАС України.
Проте, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись, виходячи з наступного.
Приписами ст.382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.
Положеннями ч.1 ст.383 КАС України  встановлено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Аналізуючи вказані норми, судова колегія зазначає, що вищенаведені норми регулюють та встановлюють процес судового контролю за належним виконанням сторонами прийнятих судових рішень.
Окрім того, судова колегія звертає увагу на те, що Верховний Суд у своїй постанові від 20 лютого 2019р. у справі за №806/2143/15 наголошував, що підставами застосування норм ст.382,383 КАС України є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.
Відтак, судова колегія зазначає, що передумовою звернення особи в порядку ст.382,383 КАС України, є саме не виконання чи в не повній мірі виконання стороною по справі прийнятого судового рішення.
Як вбачається із матеріалів справи, підставо звернення позивача до суду слугувало те, що 11.02.2020 відповідач прийняв рішення від 06.03.2020 № 435 “Про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства”, яким відмовив позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з державною реєстрацією договору оренди землі від 02.01.2020, укладеного між відповідачем  та Громадським об`єднанням по випасу худоби с. Шевченкове -2 “Степове” строком на 15 років. 
Натомість, у справі № 400/3979/19 предметом спору було визнання протиправної бездіяльність Новополтавської сільської ради Новобузького району Миколаївської області щодо ненадання дозволу або вмотивованої відмови на заяву позивача від 27.06.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки загальною площею 2 га для ведення особистого селянського господарства. З рішення суду у вищезазначеній справі вбачається, що відповідачем заява у встановлений Земельним Кодексом України строк не розглянута не надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою або мотивовану відмову. 
Тобто, питання щодо протиправної відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою як і підстави такої відмови не були предметом судового розгляду, та не досліджувались в межах розгляду справи №400/3979/19, а тому вказані обставини виключають можливість звернення особи в суд в порядку ст.382,383 КАС України. 
Враховуючи вказане, колегія суддів  вважає, що в даному випадку заявлені вимоги є окремим предметом спору та зазначені підстави надають право особі звернутись в суд із новими позовними вимогами.
Судом першої інстанції неправильно ототожнено предмет спору у даній справі з предметом по справі за №400/3979/19. Вказане призвело до неправильного застосування норм законодавства та позбавило позивача права звернення до суду за захистом своїх порушених прав.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що закриваючи провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивачу для захисту своїх порушених прав необхідно звертатись в порядку передбаченому ст.382,383 КАС України, оскільки в даному випадку предмет спору є оскарження протиправних дій ради щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, що є окремим предметом спору, та вказане не було предметом судового розгляду, та не досліджувалось в межах розгляду адміністративної справи за №400/3979/19.
Відповідно до п. 4  ч. 1 ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Із врахуванням вищевикладеного та з метою надання позивачу права на доступ до правосуддя, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як так, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, оскільки судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2021 року скасувати.
Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано 06 квітня 2021 року. 

Головуючий суддя:                                                                                 О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                    А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                    І. Г. Ступакова