ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 593/173/21	Головуючий у 1-й інстанції Крамар В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/633/21 	Доповідач - Костів О.З.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Костів О.З. 
суддів -  Міщій О. Я., Шевчук Г. М., 
з участю секретаря - Іванюта О.М. 
сторін:
апелянта — ОСОБА_1 ,
боржника — ОСОБА_2 
розглянувши режимі відеоконференції цивільну справу № 593/173/21 за апеляційною ОСОБА_3 на ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2021 року, постановлену суддею Крамар В.М., у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця, зобов`язання вчинити дії.
В обґрунтування заявлених вимог скаржниця посилалася на те, що на виконанні у Шевченківському відділі ДВС м.Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) знаходиться судовий наказ Бережанського районного суду Тернопільської області № 2н/593/64/2018 про стягнення із ОСОБА_2 1/3 частини заробітку на утримання неповнолітніх дітей (виконавче провадження № 57152840). Вказала, що 11 лютого 2021 року нею отримано довідку про заборгованість за виконавчим провадженням, відповідно до якої розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 15484.36 грн. З вказаним розрахунком ОСОБА_1 не згідна зважаючи на те, що у розрахунку не взято до уваги та не проведено стягнення аліментів із сум премій ОСОБА_2 , які останній отримав у листопаді 2020 року (12352.76 грн.) та у грудні 2020 року (51689.14 грн.), з посиланням на те, що ці нарахування є одноразовими виплатами, з яких утримання аліментів не проводиться.
У зв`язку з викладеним просила суд визнати незаконними дії державного виконавця щодо проведення розрахунку суми заборгованості у виконавчому провадженні № 57152840 від 11 лютого 2021 року; визнати незаконним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні №57152840 від 11 лютого 2021 року; зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості по аліментах за листопад – грудень 2020 року у виконавчому провадженні № 57152840, виходячи з фактично отриманого ОСОБА_2 доходу із врахуванням всіх видів премій, зокрема тих, що виплачені відповідно до наказу керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 861к від 27 листопада 2020 року та № 913к від 24 грудня 2020 року.
Ухвалою Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2021 року у задоволенні скарги відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала на нього апеляційну скаргу, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вказує, що судом неповно встановлено фактичні обставини справи та дано невірну оцінку доказам.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 у листопаді-грудні 2020 року виплачено премії не як військовослужбовцю. Зазначає, що накази від 27 листопада 2020 року № 861 та від 24 грудня 2020 року № 912 «Про заохочення» видані керівником Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону на підставі нормативно-правових актів та Законів, які регулюють виплату заробітної плати прокурорським працівникам, а не на підставі дисциплінарного Статуту Збройних Сил України (для військовослужбовців). Звертає увагу, що в оскаржуваній ухвалі суд дійшов неправильного висновку, що премії, які виплачено ОСОБА_2 в листопаді-грудні 2020 року, є видом заохочення та з них не підлягає стягнення аліментів відповідно до наказу Міністра оборони України № 316 від 15 травня 2013 року «Про затвердження Переліку додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України».
У зв”язку з наведеним просить скасувати ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким скаргу задоволити.
20 травня 2021 року на адресу Тернопільського апеляційного суду від боржника ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу.
Відзив мотивований тим, що на підставі наказу Міністра оборони України від 16 лютого 2021 року № 50 ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас, а тому судом першої інстанції правильно застосовано норми права, відповідно до яких встановлено, що ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, у листопаді та у грудні 2020 року виплачено 12352.76 грн. премії з нагоди свята та 51689.14 грн. премії за сумлінне виконання службових обов`язків у розмірі, які не виплачуються щомісяця та не мають постійного характеру.
У зв”язку з викладеним просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити в силі ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2021 року.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на мотиви, викладені в ній.
Боржник ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.
Інші учасники по справі у судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце слухання справи.
Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає виходячи із наступного.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Судом встановлено наступні обставини.
21 серпня 2018 року суддею Бережанського районного суду Тернопільської області видано судовий наказ (справа № 2-н/593/64/2018) про стягнення з ОСОБА_2 на користь заявниці ОСОБА_4 на утримання неповнолітніх дітей: сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки – ОСОБА_6 аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2018 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.11).
10 вересня 2018 року на підставі вказаного судового наказу в Шевченківському відділі ДВС міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (на час подання скарги Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів)) було відкрито виконавче провадження № 57152840 (а.с.22).
З листа Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 21-18 вих-21 від 22 січня 2021 року, адресованого начальнику Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та надійшло до адресата 27 січня 2021 року, вбачається, що у листопаді 2020 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_2 увійшла нарахована одноразова премія в сумі 12352.76 грн., що не є щомісячною виплатою, так як вид заохочення носить разовий характер, тому вищевказана виплата не враховується при проведенні розрахунку аліментів із грошового забезпечення. У грудні 2020 року до складу грошового забезпечення ОСОБА_2 увійшла нарахована одноразова премія в сумі 51689.14 грн., що не є щомісячною виплатою, так як вид заохочення носить разовий характер, тому вищевказана виплата не враховується при проведенні розрахунку аліментів із грошового забезпечення. До вказаного листа додано розрахунок заборгованості по аліментах згідно постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10 вересня 2018 ВП № 57152840, в якій Спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону вказала розмір заборгованості ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 01 січня 2021 року у розмірі 8258.53 грн. В примітці до вказаного розрахунку вказано: згідно наказу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 27 листопада 2020 року № 860к нарахована премія з нагоди свята у розмірі 12352.76 грн.; згідно наказу Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 24 грудня 2020 року № 913к нарахована премія як вид заохочення за сумлінне виконання службових обов`язків у розмірі 51689.14 грн. Вказані премії не виплачуються щомісяця та не мають постійного характеру, передбачаються до нарахування і виплати тільки один раз на рік при виконанні умов преміювання (а.с.91-93).
11 лютого 2021 року старшим державним виконавцем ВДВС у м.Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт В.Ю. на підставі наявних матеріалів виконавчого провадження було проведено розрахунок заборгованості по аліментах. Відповідно до проведеного розрахунку заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів станом на 31 грудня 2020 року становить 15484.36 грн. Відповідно до приміток до вказаного розрахунку у ньому не враховано премії з нагоди свята за листопад 2018 року, квітень, серпень, листопад, грудень 2019 року, листопад 2020 року та премію як вид заохочення за сумлінне виконання службових обов`язків за грудень 2020 року. Зокрема, в листопаді 2020 року в суму грошового забезпечення, з якого проводиться стягнення аліментів, не враховано 12352.76 грн. премії з нагоди свята, в грудні 2020 року в суму грошового забезпечення, з якого проводиться стягнення аліментів, не враховано 51689.14 грн. премії як виду заохочення за сумлінне виконання службових обов`язків (а.с.25-26).
Боржник за виконавчим провадженням з 16 березня 2020 року капітан юстиції Шадловський В.В. призначений на посаду прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону Західного регіону України (наказ № 39к від 16 березня 2020 року) і проходив військову службу у військовій прокуратурі Чернівецького гарнізону Західного регіону України (а.с.79).
Відповідно до наказу Міністра оборони України № 50 від 16 лютого 2021 року ОСОБА_2 прокурора військової прокуратури Чернівецького гарнізону Західного регіону України звільнено з військової служби у запас (а.с.106-107).
Відповідно до наказу керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 861к від 27 листопада 2020 року вирішено виплатити за листопад 2020 року прокурорським працівникам військових прокуратур гарнізонів Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону грошову премію у розмірі 75 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (а.с.27).
Згідно з наказом керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону № 913к від 24 грудня 2020 року вирішено виплатити в грудні 2020 року військовим прокурорам гарнізонів, їхнім заступникам та прокурорам військових прокуратур гарнізонів Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону грошову премію в розмірі 325 відсотків до встановленого місячного фонду оплати праці (без премії) (а.с.28).
З відповіді Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 29 березня 2021 року встановлено, що керівник Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону з 10 вересня 2020 року не є військовослужбовцем. Премія за листопад та грудень 2020 року виплачена ОСОБА_2 (як і іншим військовослужбовцям) на підставі наказів керівника Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону від 27 листопада 2020 року № 861к та від 24 грудня 2020 року № 913к за рахунок додаткових бюджетних асигнувань по загальному фонду, КПК 0901010, КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» затверджених керівником розпорядника вищого рівня відповідними довідками про зміни до кошторису від 12 листопада 2020 року №287 та 11 грудня 2020 року №313 (а.с.144).
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Статтею 447 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Відповідно до частин першої, третьої, четвертої, шостої статті 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому сімейним законодавством. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.
У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.
Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина перша статті 195 СК України).
Відповідно до п.3 ч.2 ст.73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не здійснюється також із сум вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом.
Крім того, постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік № 146), яким визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" ( 2109-14 ); 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.
З військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, Держспецзв`язку, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби) (пункт 8).
Утримання аліментів не провадиться з: 1) вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого розміру матеріальної допомоги; 2) компенсації працівникові за невикористану відпустку, крім випадків, коли особа при звільненні одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років; 3) допомоги на лікування; 4) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; 5) компенсаційних виплат при відрядженнях і переведенні на роботу в іншу місцевість; 6) польового забезпечення, надбавок до заробітної плати й інших сум, які виплачуються замість добових і квартирних; 7) компенсаційних сум, які виплачуються за амортизацію інструментів і зношеність одягу; 8) матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу по безробіттю; 9) вартості безкоштовного надання квартир та комунальних послуг; 10) одноразової допомоги при народженні дитини; 11) державної допомоги на поховання; 12) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку; 13) допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням; 14) допомоги малозабезпеченим сім`ям з дітьми; 15) соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям; 16) державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, а також надбавки на догляд за особою з інвалідністю з дитинства та дитиною з інвалідністю, що передбачені Законом України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" 17) допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за хворою дитиною віком до 14 років; 18) тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину; 19) субсидій готівкою для відшкодування витрат на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива; 20) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення; 21) вартості речового, продовольчого забезпечення або його грошової компенсації; 22) дотацій на обіди, вартості путівок до санаторіїв і будинків відпочинку, що надаються за рахунок коштів підприємств та організацій.
З військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру.
Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.
На виконання постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146, яким затверджено цей Перелік, наказом Міністра Оборони України № 316 від 15 травня 2013 року додатково затверджено Перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Перелік за наказом МОУ №316) , а саме: 1) одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби; 2) одноразова допомога на початкове обзаведення; 3) матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань; 4) грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень; 5) грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом; 6) суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень; 7) польові виплати; 8) грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України; 9) допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків; 10) грошова допомога для оздоровлення; 11) винагорода за тривалість безперервної військової служби; 12) підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі; 13) допомога у зв`язку з вагітністю та пологами; 14) грошова компенсація за невикористані дні відпустки; 15) грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.
З матеріалів справи вбачається, що начальник (керівник) Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону за рахунок додаткових бюджетних асигнувань по загальному фонду, КПК 0901010, КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» наказами від 27 листопада 2020 року № 861 к та від 24 грудня 2020 року № 913к застосував заохочення у виді грошової премії до підпорядкованих йому військовослужбовців.
Судом вірно встановлено, що ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, у листопаді 2020 року та у грудні 2020 року було виплачено 12352.76 грн. премії з нагоди свята та 51689.14 грн. премії за сумлінне виконання службових обов`язків у розмірі, які не виплачуються щомісяця та не мають постійного характеру.
Таким чином, обґрунтований є висновок суду першої інстанції про те, що вищевказані премії не належать до видів доходів з яких проводиться стягнення аліментів на підставі положень Переліку № 146 та Переліку № 316.
Доводи апелянта про те, що ОСОБА_2 у листопаді-грудні 2020 року виплачено премії не як військовослужбовцю, колегія суддів відхиляє, оскільки наказом Міністра оборони України від 05 лютого 2015 року № 72 ОСОБА_2 прийнято на військову службу за контрактом осіб офіцерського складу та на підставі наказу Міністра оборони України від 16 лютого 2021 року №50 ОСОБА_2 звільнено з військової служби у запас. Отже, ОСОБА_2 , як військовослужбовцю, у листопаді та у грудні 2020 року виплачено премії.
Апеляційний суд зазначає, що премія за листопад та грудень 2020 року виплачена ОСОБА_2 (як і іншим військовослужбовцям) за рахунок додаткових бюджетних асигнувань по загальному фонду «Грошове забезпечення військовослужбовців».
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що старшим державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кіт В.Ю. розрахунок заборгованості по аліментах від 11 лютого 2021 року було проведено правильно і з дотриманням вимог законодавства.
У відповідності до ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з вимогами ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Згідно ч.2 ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відмовляючи у задоволенні скарги, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.
Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.
Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.
Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_3 – залишити без задоволення.
Ухвалу Бережанського районного суду Тернопільської області від 01 квітня 2021 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Дата складення повного тексту постанови — 07 червня 2021 року.
Головуючий 
Судді