Справа № 348/2198/20 
Провадження № 22-ц/4808/703/21 
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я. 
Суддя-доповідач Томин 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої                        Томин О.О.,
суддів:                        Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Надвірнянського районного суду, ухвалене суддею Міськевич О.Я. в м. Надвірна 22 березня 2021 року, повний текст якого виготовлено 26 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
АТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг шляхом підписання Анкети-заяви б/н від 16.08.2018 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір.
Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому на ознайомлення в письмовій формі, що також підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку.
У подальшому відповідач, ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши Паспорт споживчого кредиту від 27.03.2019 року отримав картку типу преміальна картка World Black Edition з кредитним лімітом до 200000 грн.
У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням внесених коштів на погашення заборгованості у відповідача станом на 14.07.2020 року утворилась заборгованість у розмірі 59339,98 грн., яка складається з наступного: 48218,30 грн. - заборгованість за кредитом (з яких 29520,19 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту та 18698,11 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2192,52 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 8929,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Просили стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 59339,98 грн. та 2102 грн. судового збору.
Рішенням Надвірнянського районного суду від 22 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, АТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу. Вважає дане рішення незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що відповідач підписав анкету-заяву, а отже взяв на себе зобов`язання виконувати Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", знайомитися з усіма умовами договору та в подальшому зі змінами до них, викладеними на сайті Банку.
Крім того відповідачем було підписано паспорт споживчого кредиту, в якому він особистим підписом підтвердив про ознайомлення з основними умовами кредитування з використанням кредитної карти, у тому числі щодо сплати відсотків та прострочених відсотків.
Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по рахункам відповідача.
Апелянт вказує, що із розрахунку заборгованості та виписки за картковими рахунками відповідача вбачається, що останній знімав, використовував кредитні кошти та частково їх погашав.
Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" задовольнити в повному обсязі, судові витрати покласти на відповідача.
Згідно частини першої статті 369 ЦПК України, частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Як вбачається із матеріалів справи, 16.08.2018 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 15). 
Як підтверджується банківською випискою за договором станом на 15.07.2020 року, позичальник використовував кредитні кошти, а також здійснював часткове поповнення карти (а.с. 10-12).
Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 14.07.2020 року в відповідача утворилась заборгованість у сумі 59339,98 грн., яка складається з: 48218,30 - заборгованість за тілом кредиту (в тому числі - 29520,19 грн. за поточним тілом кредиту та 18698,11 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту), 2192,52 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками, 8929,16 грн. - заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 7-9).
В матеріалах справи міститься також Довідка АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки ОСОБА_1 , з якої вбачається, що 27.02.2019 року на ній було встановлено кредитний ліміт у розмірі 45340 грн., який 15.05.2020 року зменшено та встановлено 00,0 грн. (а.с. 13).
На обґрунтування позову банком надано також витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток "Platinum", "World Black Edition", "World Elite", "Infinite", "VISA Signature", витяг з Умов та Правил надання банківських послуг та підписаний відповідачем 27.03.2019 року Паспорт споживчого кредиту (а.с. 16-42).
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що у Анкеті-заяві від 16.08.2018 року, підписаній сторонами, процентна ставка не зазначена, а позивач не надав доказів того, що саме надані ним витяг з Тарифів і Умов та Правил надання банківських послуг розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписавши анкету-заяву, на підставі якої отримав кредитну картку. Також у доданій позивачем до позовної заяви довідці про основні умови кредитування (паспорті споживчого кредиту) зазначено інформацію, щодо основних умов кредитування та реальної процентної ставки за різними видами кредитних карток, проте матеріали справи не містять інформації про те, який саме вид картки видано відповідачу ОСОБА_1 .
Однак апеляційний суд не може в повній мірі погодитись із такими висновакми з огляду на наступне.
В силу частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За положеннями частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розробляє підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Умови і правила надання банківських послуг АТ КБ "ПриватБанк", з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За приписами частини першої статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Пред`являючи вимоги про погашення кредиту, банк просив, у тому числі, крім тіла кредиту стягнути складові його повної вартості, зокрема, заборгованість по відсотках.
Разом з тим, судом першої інстанції вірно зазначено, що у Анкеті-заяві позичальника від 16.08.2018 року процентна ставка за користування коштами не визначена.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування заборгованості, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на витяг Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ КБ "ПриватБанк", розміщений на сайті сайті www.privatbank.ua в розділі «Умови та правила».
Проте в матеріалах справи відсутні підтвердження, що саме ці, долучені банком до позовної заяви, витяги з Тарифів та Умов розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ ""ПриватБанк". Як і того, що вказані документи на момент отримання ним кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати відсотків та штрафів саме в зазначених у них розмірах і порядках нарахування.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані позичальнику Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно вказаних обставин не доводять.
Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19).
Що стосується посилань позивача на те, що умови кредитування викладені в Паспорті споживчого кредиту, який підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про погодження всіх істотних умов договору, то колегія суддів вважає такі необґрунтованими.
Так, в Анкеті-заяві відсутні відомості, яку саме картку отримав відповідач, кредитний ліміт, тоді як Паспорт споживчого кредиту містить умови щодо кредитування кредитного продукту «Універсальна», «Універсальна Голд», "Platinum", "МС World Black edition","VISA Signature", "MC World Elite", "Infinite". Зазначене позбавляє суд можливості встановити дійсні обставини справи, перевірити розрахунок заборгованості та дійти обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості цій частині.
За даними розділу 4 Паспорта споживчого кредиту процентна ставка поза межами пільгового періоду, відсотків річних становить - 43,20%, 42,00% та 37,2%. Однак, матеріали справи не містять інформації, яку саме картку отримав позичальник. Крім того поняття пільгового періоду визначено Тарифами обслуговування кредитних карт «Універсальна», які, як з`ясовано, не є частиною укладеного між сторонами договору.
Крім того, Паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що зазначена в ньому інформація зберігає чинність та є актуальною до 11 квітня 2019 року, а заявлені позивачем складові заборгованості нараховані за межами періоду чинності паспорта про умови кредитування, підписаної відповідачем.
У розділі 4 паспорта також зазначено, що реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуги кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит.
Таким чином зазначений Паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про можливі умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.
За таких обставин колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати відсотків.
Разом з тим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також з огляду на вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, колегія суддів приходить до висновку про підставність позовних вимог в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.
Відмовляючи у задоволенні позову в цій частині, суд першої інстанції не врахував надані банком виписку по рахунку про рух грошових коштів та розрахунок заборгованості, які не були поставлені під сумнів відповідачем, у відповідності до яких заборгованість за тілом кредиту складає 48218,30 грн. (у тому числі 29520 грн. - за поточним тілом кредиту та 18698,11 грн. - за простроченим тілом кредиту).
Однак згідно наданого позивачем розрахунку розмір заборгованості за тілом кредиту складає 48218,30 грн. При цьому максимальний ліміт по кредиту, який був наданий позичальнику, складав 45340 грн. Видачу кредиту у більшому розмірі банком не доведено та матеріали справи таких даних не містять.
З урахуванням викладеного з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту у розмірі 45340 грн.
До схожих висновків прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2021 року за результатом розгляду справи №345/2633/20.
Суд першої інстанції зазначеного не врахував, а тому рішення місцевого суду на підставі статті 376 ЦПК України підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту з ухваленням нового рішення в цій частині. В решті рішення суду слід залишити без змін.
Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1606,08 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 2409,12 грн. за подання апеляційної скарги.
Частиною шостою статті 19 ЦПК України визначено, що справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є малозначними справами.
Оскільки ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то вона відноситься до малозначних справ.
В силу пункту другого частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково.
Рішення Надвірнянського районного суду від 22 березня 2021 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту скасувати, ухвалити нове судове рішення в цій частині.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 45340 (сорок п`ять тисяч триста сорок) грн.. 00 коп. заборгованості за тілом кредиту за Кредитним договором б/н від 16.08.2018 року.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) 1606 (одну тисячу шістсот шість) грн. 08 коп. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції.
В решті рішення суду залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (ЄДРПОУ: 14360570, адреса: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001) грн. 2409 (дві тисячі чотириста дев`ять) грн. 12 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуюча:                                                                О.О. Томин
Судді:                                                                        О.В. Пнівчук
                                                                               Г.П. Мелінишин

Повний текст постанови складено 31 травня 2021 року.