ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
21 квітня 2021 року           справа №200/6913/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

 Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Компанієць І.Д.,  розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління МВС в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 р. у справі № 200/6913/20-а (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                           В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області (далі – відповідач,  ліквідаційна комісія ГУМВС України), в якому просив:
- визнати акт від 12 червня 2020 року форма Н-5 у частині висновку, що комісією прийнято рішення щодо неможливості складання акту за формою Н-1(НТ) у відношенні нього через відсутності наслідків нещасного випадку у вигляді втрати працездатності, неможливості на підставі зібраних документів визначити час, причини та обставини нещасного випадку незаконним та протиправним;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не складання акту встановленої форми, передбаченої “Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України”, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346, за результатами розслідування нещасного випадку, що мав місце 19 серпня 2015 року на автомобільній стоянці за адресою: АДРЕСА_1 напроти будинку ОБОП з заступником начальника відділу боротьби з груповою злочинністю й розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, УКР ГУМВС в Донецькій області підполковника міліції ОСОБА_1 відносно не складання акту встановленої форми Н-1, передбаченої “Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України”, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ   України від 27 грудня 2002 року №1346.
- зобов`язати відповідача за результатами розслідування нещасного випадку, що мав місце 19 серпня 2015 року на автомобільній стоянці за адресою: АДРЕСА_1 напроти будинку ОБОП з заступником начальника відділу боротьби з груповою злочинністю й розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, УКР ГУМВС в Донецькій області підполковника міліції ОСОБА_1 відносно не складання акту встановленої форми Н-1, передбаченої “Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України”, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ   України від 27 грудня 2002 року №1346, скласти акт встановленої форми, передбаченої “Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України”, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 року  позов задоволений частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував “Акт розслідування нещасного випадку, що стався 19.08.2015 (час не встановлено) УКР ГУМВС України в Донецькій області, форма Н-5*” від 12 червня 2020 року; зобов`язав Ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Донецькій області повторно провести розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 19 серпня 2015 року на автомобільній стоянці за адресою м. Маріуполь, вул. Італійська, б. 32 напроти будинку ОБОП,  та оформити його результати відповідно до вимог “Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України”, затвердженого  наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 грудня 2002 року за №1346, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. В задоволенні решти позовних вимог відмовив. 
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні  позову через неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначено, що суд помилково дійшов висновку, що факт втрати позивачем непрацездатності на один день і більше підтверджений належними доказами по справі, адже відповідно до вимог чинного законодавства довідки про прийом у травматолога та проведення обстежень, записи в медичній книжці про обстеження та консультації, направлення на рентген не є тимчасовою втратою працездатності. Наголошує, що позивач про отримання травми під час припинення правопорушення, всупереч вимог Порядку №1346, не повідомляв, пояснивши безпосередньому керівнику, що травма побутова. Також зазначає, що без виконання вимог п.3.8 Порядку №1346 щодо з`ясування чи трапився нещасний випадок у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків) є неможливим скласти акти форми Н-1 або НТ, адже неможливо стверджувати будь-який із зазначених вище фактів (складання відповідного акту) без їх встановлення (а.с. 83-90).
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якій просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 3-4).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року по справі № 200/13056/19-а, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 06 травня 2020 року, яке набрало законної сили 06 травня 2020 року, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління МВС України в Донецькій області: визнано протиправною бездіяльність ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області щодо не призначення та не проведення розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 на автомобільній стоянці за адресою: м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 32 напроти ОБОП; зобов`язано ліквідаційну комісію Головного управління МВС України в Донецькій області призначити та провести розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 19 серпня 2015 року на автомобільній стоянці за адресою АДРЕСА_1 , напроти будинку ОБОП (а.с. 54-56).
15 травня 2020 року, на виконання вказаного рішення, наказом Головного управління МВС України в Донецькій області № 1лк створено комісію з розслідування нещасного випадку (далі-комісію), який стався 19 серпня 2015 року у м. Маріуполь з ОСОБА_1 , коли він перебував на посаді заступника начальника відділу боротьби з груповою злочинністю учинених іноземцями та відносно них УКР ГУМВС України в Донецькій області (а.с. 32).
Як вбачається з наявних матеріалів справи під час розслідування нещасного випадку було досліджено місце події, а саме автостоянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33-35).
Матеріали справи свідчать, що під час розслідування нещасного випадку, що стався з ОСОБА_1 , членами комісії були зібрані пояснення потерпілого, свідків та інших осіб, причетних до подій, які сталися 19 серпня 2015 року.
Відповідно до пояснень ОСОБА_1 від 25 травня 2020 року нещасний випадок, що розслідується стався з ним саме 19 серпня 2015 року біля приміщення ОБОП, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 :00-15:30 годин під час здійснення ним службових обов`язків у період робочого часу, у присутності свідка, працівника прокуратури, ОСОБА_2 , про що ОСОБА_1 було повідомлено безпосередньому керівнику ОСОБА_3 о 18:00 годин. Крім цього, ОСОБА_1 зазначає, що ОСОБА_3 звернув увагу на отриману ним травму, поцікавився її походженням, на що ОСОБА_1 пояснив, що розбороняв хуліганів, таким чином отримав ушкодження  (а.с. 44-45)
Відповідно до пояснень майора поліції начальника відділу СУ ГУНП в Донецькій області, ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року, останній пригадав, що приблизно у вересні-жовтні 2015 року, близько 10:00-11:00 годин (точнішої дати останній не пригадав) мала місце пригода біля будівлі за адресою АДРЕСА_1 , а саме невідомі чоловіки впали на автомобіль його батька. ОСОБА_4 зазначив, що бачив поруч постраждалого ОСОБА_1 та прокурора Д`яченка О., та чув як ОСОБА_1 робить зауваження правопорушникам. Щодо отриманої ОСОБА_1 травми зазначив, що наступного дня, або через день побачив останнього із загіпсованою рукою, якою саме, пригадати не зміг. На питання щодо походження травми ОСОБА_1 пояснив, що отримав її коли намагався заспокоїти правопорушників, що впали на автомобіль його батька (а.с. 46).
Відповідно до пояснень ОСОБА_3 від 25 травня 2020 року, який був безпосереднім керівником ОСОБА_1 у період виникнення спірних правовідносин, останній отримав травму руки у побуті, при цьому останній продовжував ходити на службу та виконувати свої посадовці обов`язки (а.с. 47).
Відповідно до пояснень начальника відділу УКР ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_5 , старшого оперуповноваженого УКР ГУНП в Донецькій області капітана поліції ОСОБА_6 жоден не заперечує факту носіння на правій руці ОСОБА_1 гіпсу, проте пояснити, або пригадати причини походження травми жоден не зміг (а.с. 48-50).
05 червня 2020 року Ліквідаційна комісія ГУМВС України в Донецькій області, в особі одного з її членів, звернулась до начальника УІАП ГУНП в Донецькій області із листом щодо надання інформації з наявних баз даних щодо обставин та фігурантів нещасного випадку, що мав місце 19 серпня 2015 року у м. Маріуполі, вул. Італійська біля буд. 32, внаслідок якого отримав тілесні ушкодження колишній заступник начальника відділу УКРМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 (а.с. 42).
09 червня 2020 року управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області, листом вих. № 1383/24-7/02-2020, надана відповідь, відповідно до якої, згідно з даними ІП “Кримінальна статистика” та ІП “Єдиний облік” ІПНП кримінальні правопорушення, заяви та повідомлення, зареєстровані територіальними підрозділами ГУНП в Донецькій області за період з 18 серпня 2015 року по 21 серпня 2015 року за фактом спричинення тілесних ушкоджень громадянину ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (а.с. 43). 
09 червня 2020 року Голова ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області звернувся до Прокурора Донецької області ОСОБА_7 із листом вих. № 325лк, щодо надання інформації стосовно П.І.Б., контактного номеру телефону й посади працівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_8 ), з метою проведення неупередженого розслідування нещасного випадку, що мав місце у серпні 2015 року у м. Маріуполі, внаслідок якого отримав тілесні ушкодження колишній заступник начальника відділу УКРМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 та подальшого прийняття комісією обґрунтованого рішення про його кваліфікацію (а.с. 36).
Прокуратурою Донецької області листом вих. № 11-654вих-20 від 17 червня 2020 року надана відповідь Голові ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області, відповідно до якої, ОСОБА_9 , звільнений з посади прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні та координації правоохоронної діяльності та органів прокуратури Донецької області за власним бажанням Наказом № 811-к від 10 квітня 2017 року (а.с.37).
12 червня 2020 року за наслідками розслідування нещасного випадку, який стався із ОСОБА_1 , комісією складено Акт розслідування нещасного випадку, що стався 19 серпня 2015 року (час не встановлено) УКР ГУМВС України в Донецькій області Форми Н-5*, за висновками якого прийнято рішення щодо неможливості складання акту за формою Н-1* (НТ*) у відношенні заступника начальника відділу боротьби з груповою злочинністю й розкриття злочинів, учинених іноземцями та відносно них, УКР ГУМВС України в Донецькій області підполковника міліції ОСОБА_1 через відсутність наслідків нещасного випадку у вигляді втрати працездатності, неможливість на підставі зібраних документів визначити час, причини та обставини нещасного випадку (а.с. 29-31).
12 червня 2020 року листом вих. № 327лк Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Донецькій області ОСОБА_1 пояснено, що на виконання Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року по справі № 200/13056/19-а, Наказом ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Донецькій області від 15 травня 2020 року № 1лк, було створено комісію з розслідування вказаного ОСОБА_1 нещасного випадку, а також вказано, що за результатом проведеного розслідування, на підставі наданих останнім документів, пояснень свідків події та зібраних матеріалів, 12 червня 2020 року, комісією складено Акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5*, який було спрямовано на адресу заявника (а.с. 11,51).
13 липня 2020 року ОСОБА_1 звертався до Головного управління Національної поліції в Донецькій області із запитом на надання публічної інформації стосовного питання проходження навчання з охорони праці, підвищення кваліфікації, підготовки та перепідготовки за додержанням законодавства про працю, навчання з питань охорони праці, з надання першої медичної допомоги потерпілим від нещасних випадків і правил поведінки у разі виникнення аварії, перевірку знань відповідних нормативно-правових актів з охорони праці, навчання та перевірку з питань охорони праці за період часу з 19 серпня 2015 року по 12 червня 2020 року членів Ліквідаційної комісії з розслідування нещасних випадків Головного управління МВС України в Донецькій області (а.с. 67-69).
16 липня 2020 року листом вих. № 16зі, 17 зі/05/28-2020 ОСОБА_1 надана відповідь Головного управління Національної поліції в Донецькій області, в якій зазначено, що вказані у зверненні особи під час проходження служби в ГУНП в Донецькій області зазначені у зверненні види навчань не проходили, разом із цим, ОСОБА_1 повідомлено, що Наказ МВС України від 31 грудня 2009 року № 567 “Про затвердження Положення про службу державного нагляду за охороною праці в системі МВС”, на який посилається заявник втратив чинність та не регламентує діяльність комісій з розслідувань нещасних випадків у системі МВС України” (а.с. 66).
25 червня 2019 року Головне управління Національної поліції в Донецькій області листом вих. №849/28/02-2019 зверталось до начальника ДУ “ТМО МВС України по Донецькій області” стосовно можливості надання до 4 липня 2019 року інформації про видачу ОСОБА_1 листа про тимчасову непрацездатність через отриману ним травму 20 серпня 2015 року (а.с. 38).
ДУ “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Донецькій області” листом від 1 липня 2019 року вих. № 33/25-654 надана відповідь, в якій зазначено, що колишній працівник ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_1 звертався до хірурга поліклініки лікарні (з поліклінікою) ДУ “ТМО МВС України по Донецькій області” з приводу побутової травми від 20 серпня 2015 року, а також вказано, що довідка про тимчасову втрату працездатності з приводу побутової травми не видавалась (а.с. 39).
Факт отримання ОСОБА_1 перелому правої кісті руки підтверджується також довідкою № 3745, виданою у травмпункті БСМП на підставі рентгену від 3 вересня 2015 року, а також рентгену від 23 вересня 2015 року (а.с. 7-9, 58-59).
Головне управління Національної поліції в Донецькій області листом від 25 червня 2019 року вих. № 848/28/02-2019 зверталось до начальника УІАП ГУНП в Донецькій області щодо надання інформації з наявних баз даних щодо обставин отримання тілесних ушкоджень від невідомої особи 20 серпня 2015 року о 17:00 годин на автомобільній стоянці, розташованій за адресою: АДРЕСА_1   ОСОБА_1 (а.с. 40).
Управлінням інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Донецькій області листом від 27 червня 2019 року вих. № 1546/24-7/02-2019 надана відповідь, відповідно до якої, згідно даних ІП “Єдиний облік” ІПНП інформація щодо отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_1 20 серпня 2018 року о 17:00 годин на автомобільній стоянці, розташованій за адресою: м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 32 відсутня (а.с. 41).
Матеріали справи містять документи, що були дослідженні під час судового розгляду адміністративної справи №200/13056/19-а, які в межах розгляду даної адміністративної справи дослідженню не підлягають (а.с. 57, 62-65)
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Акт розслідування нещасного випадку, що стався 19 серпня 2015 року (час не встановлено) УКР ГУМВС України в Донецькій області Форми Н-5*” від 12 червня 2020 року, не містить висновків визначених Порядком №1346.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Згідно  статті 1 Закону України “Про охорону праці” від 14 жовтня 1992 року № 2694-ХІІ  (далі - Закон № 2694), охорона праці - система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності.
Відповідно до  статті 14 Закону  № 2694 працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.
Відповідно до ст. 22 Закону № 2694 роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
Крім того, положеннями пункту 5 статті 1 Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть.
З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України розроблено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346 (надалі - Порядок № 1346).
Згідно пункту 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказомом Міністерства внутрішніх справ України 27 грудня 2002 року  № 1346 (далі – Порядок № 1346) розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).    
Відповідно до п. 2.2. Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.
Згідно п. 2.3 Порядку № 1346 випадки зникнення працівника під час виконання службових (посадових) обов`язків розслідуються відповідно до цього Порядку. Якщо комісія з розслідування, виходячи з конкретних обставин, дійде висновку, що зникнення працівника пов`язане з можливістю нещасного випадку під час виконання службових (посадових) обов`язків, акт спеціального розслідування з такими висновками комісії видається сім`ї цього працівника або особі, яка представляє його інтереси, для звернення до суду із заявою про оголошення працівника померлим. Після оголошення судом працівника померлим керівник зобов`язаний  відповідно до акта спеціального розслідування визнати цей нещасний випадок пов`язаним з виконанням службових (посадових) обов`язків, скласти акт за формою Н-1*  і взяти цей випадок на облік. 
За приписами пункту 2.4 Порядку № 1346, якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ*.
Відповідно до п. 3.1 Порядку № 1346 про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.
Згідно п. 3.2 Порядку № 1346 керівник (посадова особа), у свою чергу, зобов`язаний: - терміново організувати надання медичної допомоги потерпілому, а в разі потреби доставити його до лікувально - профілактичного закладу; - повідомити  про  те, що сталося, керівника підрозділу, службу охорони праці УМЗ, ВМЗ ГУМВС, УМВС. Якщо потерпілий є працівником іншого підрозділу, повідомити керівника цього підрозділу, у разі нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався внаслідок пожежі, - місцеві органи державної пожежної охорони, а при гострому професійному захворюванні (отруєнні) - відповідну санітарну епідеміологічну станцію (далі - СЕС) системи МВС України; - зберегти до прибуття комісії з розслідування обстановку  в тому стані, у якому вона була на момент події (якщо це не загрожує життю і здоров`ю інших працівників), а також ужити заходів до недопущення подібних випадків. У разі нещасного випадку (у тому числі поранення) з працівником головного управління, самостійного управління, департаменту чи відділу центрального апарату МВС, підрозділу прямого підпорядкування МВС України, розташованого в м. Києві, керівник зобов`язаний повідомити про це відділ державного нагляду за охороною праці Департаменту матеріального забезпечення МВС. 
Відповідно до п. 3.4. Порядку №1346 лікувально-профілактичний заклад системи МВС про кожне звернення потерпілого з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення) повинен протягом доби повідомити керівника підрозділу, де працює потерпілий, а в разі виявлення гострого професійного захворювання (отруєння) - відповідну СЕС системи МВС, терміново надсилаючи відповідне повідомлення про кожного потерпілого за встановленою формою (додаток 3).
Відповідно пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи, а в разі гострих професійних захворювань (отруєнь) - також спеціаліст СЕС. До складу комісії не може входити керівник, що безпосередньо керував проведенням робіт, при виконанні яких стався нещасний випадок (у тому числі поранення).
При травмуванні працівників  апарату  МВС,  ГУМВС,  УМВС комісія   з   розслідування   нещасного   випадку  (у  тому  числі поранення),  крім  групових  випадків  травматизму  або   випадків травматизму  зі смертельним наслідком,  створюється розпорядженням начальника   структурного   підрозділу   (головного    управління, департаменту,  самостійного  управління  або  відділу),  де працює потерпілий працівник (п. 3.7 Порядку  № 1346).
Відповідно до п. 3.8 Порядку № 1346 комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: - обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; - визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; - з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; - визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); - скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.
Згідно п. 3.9 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що “нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків”, якщо він трапився в період проходження служби під час: припинення або запобігання злочинам або правопорушенням; вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод; охорони і забезпечення громадського порядку; несення постової чи патрульної служби; виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили; забезпечення безпеки дорожнього руху;  участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій;  виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;  перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення; проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору; проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах;  використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу;  провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий; прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами;  прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.
Відповідно до п. 3.10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що “нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків”, якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо);  спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; - травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого);  раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; - в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.
Відповідно до п. 3.11 Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що “нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків”, якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.
На підставі п. 3.12. Порядку №1346 до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.
Згідно з п. 3.14. Порядку №1346 керівник підрозділу повинен розглянути і затвердити акти за формою Н-1* (НТ*) протягом доби після закінчення розслідування, а щодо випадків, які сталися за межами підрозділу, - протягом доби після одержання необхідних матеріалів.
Згідно  пункту 3.15 Порядку № 1346 затверджені акти Н-1* (НТ*) разом з актом розслідування нещасного випадку Н-5* не пізніше трьох днів з моменту  закінчення розслідування  видаються потерпілому або його довіреній особі,  а також надсилаються:  керівникові (спеціалістові) служби охорони праці підрозділу разом з першими примірниками актів розслідування нещасного випадку  (поранення) за формами Н-5*,  Н-1* (НТ*)  та всіма іншими  матеріалами розслідування;  керівнику відповідної служби державного нагляду за охороною праці МВС, ГУМВС, УМВС разом з примірниками актів розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1*  (НТ*) і копіями всіх матеріалів розслідування;   органу, до  сфери  управління якого належить підрозділ,  акти розслідування нещасного випадку (поранення) за формами Н-5*, Н-1* (НТ*);  до особової справи потерпілого - акт Н-1* (НТ*).
На вимогу потерпілого керівник зобов`язаний ознайомити потерпілого або особу, яка представляє його  інтереси, з матеріалами розслідування нещасного випадку. 
Положеннями пункту 3.24 Порядку № 1346 визначено, що нещасні випадки (у тому числі поранення) з працівниками, які виконували завдання (роботи) у складі зведених загонів (груп, бригад, транспортної колони), сформованих певним підрозділом, розслідуються цим підрозділом за участю представника підрозділу, що направив працівника. Такі випадки беруться на облік підрозділами, працівниками яких є потерпілі.
Разом з тим, пунктами 3.19, 3.20 Порядку № 1346 передбачено, що нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.
Нещасний випадок (у тому числі поранення), що стався в підрозділі з працівником іншого підрозділу під час виконання ним завдання свого керівника, розслідується підрозділом, де стався нещасний випадок, і про нього складається акт за формою Н-1* (НТ*) комісією з розслідування за участю представників підрозділу, працівником якого є потерпілий. Такий нещасний випадок береться на облік підрозділом, працівником якого є потерпілий. Підрозділ, де стався нещасний випадок (у тому числі поранення), зберігає в себе один примірник затвердженого акта за формою Н-1* (НТ*).
З аналізу наведених положень Порядку №1346 вбачається, що підставами для проведення розслідування нещасного випадку є: раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше; звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС з посиланням на нещасний випадок (у тому числі поранення); повідомлення про нещасний випадок.
Матеріали справи підтверджують фак. погіршення стану здоров`я, травми позивача та звернення до лікувально-профілактичного закладу системи МВС.
При цьому, Порядком № 1346 врегульовано, що випадок, за яким нещасний випадок, про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, має бути розслідуваний протягом місяця після одержання заяви потерпілого. Час, коли стався нещасний випадок не має значення. 
Виходячи з вищевикладеного, відповідач повинен був провести службове розслідування та оформити його результати відповідно до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року №1346.
Суд зазанчає, що за положеннями Порядку №1346 за наслідками розслідування нещасного випадку комісія зобов`язана скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5*до якого долучаються акт за формою Н-1* або НТ*. При цьму, акт розслідування нещасного випадку повинен містити висновок пов`язаний чи ні нещасний випадок (у тому числі поранення) з виконанням службових обов`язків в період проходження служби.
Таким чином, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що висновок Акту розслідування нещасного випадку, що стався 19 серпня 2015 року (час не встановлено) УКР ГУМВС України в Донецькій області Форми Н-5*” від 12 червня 2020 року, не відповідає вимогам Порядку№1346, та не містить акт за формою Н-1* або НТ*,  що є порушенням вимог законодавства.
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Відповідно до положень ч.1 ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного,  суд апеляційної інстанції  дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду не вбачається.
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Головного управління МВС в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 р. у справі № 200/6913/20-а – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2020 р. у справі № 200/6913/20-а – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст складений та підписаний 21 квітня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                         Е.Г. Казанчеєв

Судді                                                                                               А.В. Гайдар

                                                                                                        І.Д. Компанієць