Ухвала
 
09 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 758/15783/16-ц
провадження № 61-23296ск19 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив  виключити відомості про його покійного батька - ОСОБА_3 як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з актового запису про народження від 10 січня 2006 року № 22, складеного Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.
 
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року - без змін.
 
20 грудня 2019 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції. В касаційній скарзі заявник вказав на наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження зазначених судових рішень, а також заявив клопотання про відстрочення йому сплати судового збору за подання касаційної скарги.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року та постанови Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року та відмовлено в задоволенні його клопотання про відстрочення сплати судового збору, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 102,40 грн. Також заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Листами Верховного Суду від 02 січня 2020 року № 64/0/222-20, від 17 лютого 2020 року № 8678/0/222-20, від 09 вересня 2020 року 2020 року № 41909/0/222-20 на адресу ОСОБА_1 , зазначену ним в касаційній скарзі, а саме: вул. Зінчевського, 3/10, м. Кривий Ріг, 50029, направлялася ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху. Однак вказані листи повернулися до Верховного Суду відповідно 12 лютого 2020 року (0306303754808), 25 березня 2020 року (0306304016355) та 16 жовтня 2020 року (0306305242626) з відмітками служби поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання».
 
Номер мобільного телефона, зазначений у касаційній скарзі ОСОБА_1 належить Дочірньому підприємству «Карпатські Луки» Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК», яке зазначило, що не має відношення до цієї справи.
 
09 грудня 2020 року копію ухвали Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху було направлено на електронну адресу: evgenfrol17@gmail.com, зазначену ОСОБА_1 у касаційній скарзі.
 
Інших засобів зв`язку ОСОБА_1  в касаційній скарзі не вказав.
 
Відповідно до частини першої статті 131 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
 
Матеріали касаційного провадження не містять заяви особи, яка подала касаційну скаргу, про зміну місця проживання (перебування) або місцезнаходження.
 
Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.
 
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» зазначив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
 
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є             обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так,             Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
 
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
 
Ухвала Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 грудня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 лютого 2020 року.
 
Сторони у розумні інтервали часу повинні вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).
 
Саме на ОСОБА_1 як на особу, яка подала касаційну скаргу та зацікавлена в її розгляді, покладено обов`язок вжиття заходів для ефективного розгляду справи, зокрема і щодо отримання інформації стосовно стану розгляду касаційної скарги та своєчасного подання заяв і клопотань. 
 
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заяви № 17160/06 та № 35548/06).
 
Умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року, заява № 21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» від 19 грудня 1997 року, заява № 26737/95).
 
Враховуючи наведене, а також те, що надіслані ОСОБА_1 листи з ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху тричі повернулися до Верховного Суду з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання» та те, що ОСОБА_1 тривалий час не цікавився розглядом його справи, хоча мав таку можливість, зокрема міг дізнатися про постановлену у справі ухвалу з Єдиного державного реєстру судових рішень або з надісланого Верховним Судом на його електронну адресу листа, є підстави вважати, що судом було вжито всіх залежних від нього заходів для прискорення процедури розгляду касаційної скарги.
 
Згідно з пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
 
Станом на 09 квітня 2021 року від ОСОБА_1 не надійшло заяв про продовження процесуального строку, встановленого для усунення недоліків касаційної скарги.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху та її повернення в разі неусунення недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Частинами п`ятою і шостою статті 393 ЦПК України передбачено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
У відведений судом строк заявник не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 28 грудня 2019 року про залишення касаційної скарги без руху, не сплатив судового збору, недоліків касаційної скарги не усунув, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження. 
 
Тому касаційна скарга підлягає поверненню.
 
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 11 грудня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Жовтневий відділ державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про оспорювання батьківства вважати неподаною та повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                           В. А. Стрільчук