Номер провадження: 22-ц/813/7553/21 
Номер справи місцевого суду: 505/2187/20
Головуючий у першій інстанції Івінський О. О.
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                         Артеменка І.А.,
суддів:                         Громіка Р.Д.,
Драгомерецького М.М.,
               за участю секретаря:         Фабіжевської Т.С.
                                               
розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргупредставника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на ухвалу Котовського міськрайонного суд Одеської області від 23 березня 2021 року про призначення судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ спільного майна подружжя,

встановив:

12 серпня 2020 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив встановити факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнати об`єктів рухомого і нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ об`єктів рухомого та нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя.
Одночасно із пред`явленням позову, позивачем подано також до суду заяву про призначення судової будівельно-технічної експертизи для встановлення можливих варіантів поділу вказаного житлового будинку в натурі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Котовського міськрайонного суд Одеської області від 23 березня 2021 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експерту Консул М. Є. ( АДРЕСА_2 ), на вирішення якої постановлено наступні запитання:
-Чи є технічно можливим поділ в натурі між співвласниками (позивачем та відповідачем) житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з розрахунку їх ідеальних часток – по 1/2 кожному?
-Якщо можливий, то надати варіант (варіанти) такого поділу?
-В разі неможливості поділу вищезазначеного нерухомого майна по 1/2 частині кожному, надати варіант (варіанти) розподілу в натурі з незначним відступом від ідеальної частки кожного співвласника?
Розгляд справи зупинено до закінчення проведення судової експертизи.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1  – ОСОБА_2 ставить питання про скасування ухвали Котовського міськрайонного суд Одеської області від 23 березня 2021 року про призначення експертизи та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції, не прийнявши до уваги заперечення, наведені відповідачкою у відзиві, поставив на вирішення експерту питання, що у своєму формулюванні фактично визнає власником спірного об`єкту нерухомості позивача.
Апелянт звертає увагу, на наведені нею у відзиві заперечення. А саме на те, що спірне нерухоме майно є приватною власністю відповідача, позивач вимог про поділ житлового будинку із земельною ділянкою не заявляв, а просив поділити мано в ідеальних долях, а відтак з огляду на відсутність вимог, щодо визначення порядку користування майном, призначення відповідної експертизи суперечить заявленим позовним вимогам. 
02.06.2021 року на електронну адресу Одеського апеляційного суду від представника ОСОБА_3 – адвоката Івасишина В.П. надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції через Котовський міськрайонний суд Одеської області.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 03.06.2021 року клопотання було задоволено і розгляд справи, який був призначений на 10.06.2021 року, в 14.30 год., було вирішено проводити в режимі відеоконференції. Копія даної ухвали суду направлена учасникам справи належним чином.
В судовому засіданні, призначеному на 10.06.2021 року, в режимі відеоконференції приймали участь представникОСОБА_1  – ОСОБА_2 та представник ОСОБА_3 – ОСОБА_4 , які просили апеляційну скаргу задовольнити матеріали справи направити до суду першої інстанції.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.
Призначаючи у справі експертизу, суд першої інстанції виходив із того, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій ніж право та сторонами не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань, а також те, що її призначення необхідне для повного з`ясування всіх обставин справи, результати якої будуть мати суттєве значення для правильного її вирішення.
Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи,в серпні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив встановити факт проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнати об`єкти рухомого і нерухомого майна спільною сумісною власністю подружжя, зробити поділ об`єктів рухомого та нерухомого майна, які є спільною сумісною власністю подружжя.
Суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є, зокрема, призначення експертизи (частини перша та друга статті 116 ЦПК України).
Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.
З оскаржуваної ухвали вбачається, що на вирішення експерту поставлені наступні питання: Чи є технічно можливим поділ в натурі між співвласниками (позивачем та відповідачем) житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами та земельної ділянки, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з розрахунку їх ідеальних часток – по 1/2 кожному? Якщо можливий, то надати варіант (варіанти) такого поділу? В разі неможливості поділу вищезазначеного нерухомого майна по 1/2 частині кожному, надати варіант (варіанти) розподілу в натурі з незначним відступом від ідеальної частки кожного співвласника?

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржувану ухвалу прийшов до висновку, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право необхідним є призначення судової будівельно-технічної експертизи для встановлення можливих варіантів поділу житлового будинку в натурі, яка матиме значення для правильного вирішення справи по суті.
Втім, апеляційний суд звертає увагу, що з позовної заявиОСОБА_3 не вбачається заявлення ним вимог щодо виділу частки із майна, що є у спільній частковій власності, відповідно до положень ст. 364 ЦК України.
Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (постанови Верховного Суду від 6 березня 2019 року у справі № 571/1306/16-ц, від 29 травня 2019 року у справі № 2-3632/11). Таким чином, принцип стабільності є визначальним щодо можливості виходу за межі позовних вимог.
До початку розгляду судом справи по суті позивач має право у спосіб подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову (постанова Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 264/4263/16-ц).
Відповідно, право особи звернутися до суду з самостійно визначеними позовними вимогами узгоджується з обов`язком суду здійснити розгляд справи в межах таких вимог. Вихід за межі позову можливий у виняткових випадках, зокрема, коли повний та ефективний захист прав, свобод та інтересів неможливий у заявлений позивачем спосіб. Такий вихід за межі позовних вимог має бути пов`язаний із захистом саме тих прав, свобод та інтересів, щодо яких подана позовна заява (постанова Верховного Суду від 24 вересня 2019 року у справі № 819/1420/15).
За таких обставин, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала, в порушення принципу диспозитивності, прийнята судом першої інстанції для з`ясування обставин, які відповідно до заявлених ОСОБА_3 позовних вимог значення для правильного вирішення справи по суті не мають.
Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи, положення діючого національного законодавства, позиції сторін в справі, зважаючи на специфіку правовідносин, які виникли між сторонами та категорію справи, що розглядається, практику Верховного суду, оскільки доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, а судом першої інстанції не в повній мірі були встановлені, досліджені та оцінені обставини справи, апеляційний суд на підставі ст. 379 ЦПК України задовольняє апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції скасовує та направляє справу до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про призначення експертизи. 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                 постановив:        

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Котовського міськрайонного суд Одеської області від 23 березня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про призначення експертизи.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено: 18 червня 2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду                                 І.А. Артеменко

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький