ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 923/1002/20	
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Діброви Г.І.
суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон
на рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року, м. Херсон, суддя Немченко Л.М., повний текст рішення складено та підписано 18.03.2021 року
у справі № 923/1002/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна Компанія", м. Херсон
до відповідача Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон, Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Херсон
про стягнення 17 476,52 грн.,-
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції.

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", м. Херсон звернулось до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон, в якій просило суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", м. Херсон 17  476,52 грн. за спожиту електричну енергію, а також відшкодувати позивачу за рахунок відповідача судові витрати.
Позовні вимоги мотивовано тим, що всупереч умовам укладеного між позивачем та відповідачем договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.02.2020 року № 47006209, до якого споживач приєднався шляхом надання заяви-приєднання з відповідними додатками, останнім належним чином не виконані господарські зобов`язання щодо сплати в повному за поставлену позивачем електроенергію за період з квітня 2020 року по серпень 2020 року у розмірі 17  476,52 грн., що стало підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", м. Херсон до Господарського суду Херсонської області з відповідним позовом.
Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 24.11.2020 року до участі у справі № 923/1002/20 в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено Акціонерне товариство "Херсонобленерго", м.Херсон та третю особу-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Акціонерне товариство «Укрпошта» в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства «Укрпошта», м. Херсон.
Рішенням Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі №923/1002/20 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", м. Херсон задоволено у повному обсязі, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна компанія", м. Херсон 17  476,52 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2  102,00 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем та третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги та залучена на стороні позивача – Акціонерним товариством "Херсонобленерго", м. Херсон позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами по справі, під час розгляду справи судом спростовані заперечення відповідача щодо правильності обліку використаної електроенергії, у зв`язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м. Херсон з рішенням суду першої інстанції не погодилась, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна Компанія", м. Херсон про стягнення 17  476,52 грн. заборгованості за спожиту електричну енергію відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи. 
Зокрема, скаржник, посилаючись на обставини по суті справи, визначені ним у відзиві на позовну заяву, зазначає, що відповідач по справі не споживала електричну енергію, за постачання якої позивачем нарахована відповідна заборгованість, навпаки, у відповідності до п. 11 висновкiв, викладених у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України вiд 16 грудня 2015 року № 3 «Про узагальнення судової практики вирiшення спорiв, що виникають у сферi надання послуг з електропостачання», термін «споживач електричної енергії» необхiдно застосовувати в дещо ширшому значеннi, зокрема, як такий, що поширюється i на осiб, якi використовують електричну енергiю без укладання договору на електропостачання. Отже, на думку скаржника, належним вiдповiдачем по цiй справi має бути саме Акціонерне товариство «Укрпошта», в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Херсон, оскiльки саме воно фактично споживало вказану позивачем електроенергiю та займало i займає на цей час вказане примiщення.
Щодо невідповідності висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м. Херсон у апеляційній скарзі зазначила про те, що Господарським судом Херсонської області неправомірно не взято до уваги питання про відключення (а фактично – не відключення) постачання електроенергії за заявою відповідача, оскільки воно істотним чином впливає на розгляд даного спору. 
З огляду на визначене вище, скаржниця звертає увагу колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду на ту обставину, що саме бездiяльнiсть Акціонерного товариства «Херсонобленерго», м. Херсон i стала причиною подальшого користування Херсонською дирекцією Акціонерного товариства «Укрпошта», м. Херсон спiрною електроенергiєю та Акціонерне товариство «Херсонобленерго», м. Херсон не могло не знати, що якщо електропостачання не припиниться, то заборгованiсть буде виникати саме у вiдповiдача, завдаючи йому iстотних збиткiв.
Відтак, на думку Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м.Херсон, твердження суду першої інстанції про вiдсутнiсть значения для цiєї справи питання про вiдключення об`єкту вiд електропостачання свiдчить про неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.
Також, в апеляційній скарзі, скаржниця зауважує, що безпiдставно було залишено судом першої інстанції поза увагою i доводи вiдповiдача про iснування недоговiрноrо користування електричною енергією Херсонською дирекцією Акціонерного товариства «Укрпошта», м. Херсон та iснування обов`язку саме вказаним пiдприємством здiйснювати оплату спожитої електроенергії, виходячи з вимог ст. 1212 та 1213 Цивільного кодексу України.
Враховуючи вищенаведені обставини, відповідач вважає, що Господарським судом Херсонської області не було наведено жодного мотиву незастосування вказаних норм, на які послався позивач при обґрунтуванні своїх заперечень, що також є підставою для скасування оскаржуваного рішення по справі № 923/1002/20.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 року за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м.Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 було відкрито апеляційне провадження, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
21.05.2021 року поштою до Південно-західного апеляційного господарського суду від Акціонерного товариства «Херсонобленерго», м. Херсон надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача просить суд у задоволенні апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 відмовити, рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 залишити без змін. Судовою колегією відзив долучено до матеріалів справи.
У відзиві третя особа на стороні позивача зазначає, що доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, вже були розглянуті судом першої інстанції з урахуванням принципу змагальності сторін, виходячи iз стандарту доказування, закріпленого у ст. 79 Господарського процесуального кодексу України. Відтак, на думку Акціонерного товариства «Херсонобленерго», м. Херсон, Господарський суд Херсонської області правильно визначив предмет спору, предмет доказування та визначився iз характером спірних правововідносин, а тому правомірно вказав на обставини, які не стосуються предмету спору (відносини відповідача та Херсонської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Херсон).
Разом з тим, Акціонерне товариство «Херсонобленерго», м. Херсон у відзиві на апеляційну скаргу зазначило, що Господарський суд Херсонської області в ході розгляду справи дослідив всi надані сторонами докази, заслухав учасників справи, врахував їx доводи i заперечення та дійшов до правомірного висновку щодо обов`язковості виконання відповідачем умов укладеного між нею та позивачем договору.
Отже, на думку третьої особи на стороні позивача, позиція суду, викладена в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції у справі № 923/1002/20, відповідає приписам як матеріального - щодо обов`язковості договору для сторін та неможливості відмови від виконання умов договору в односторонньому порядку, так і процесуального права.
Інші учасники справи своїм правом згідно ч. 1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзиви на апеляційну скаргу, в строк визначений ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду про відкриття апеляційного провадження у справі, не надали що згідно з ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскарженого рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Приписи п. 1 ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначають, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму (що станом на момент подання позову у даній справі складає 227  000,00 грн.). 
В порядку спрощеного провадження за законом підлягають розгляду малозначні справи, і в даному випадку єдиним критерієм для такого розгляду є саме ціна позову. Судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку справа № 923/1002/20 відповідає ознакам малозначної справи за законом, оскільки ціна позову складає 17  476,52 грн. 
Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржуване у справі рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 є таким, що не потребує скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Херсонської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

01.02.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна Компанія", м. Херсон та Фізичною особою-підприємцем Білоконь Катериною Миколаївною, м. Херсон, шляхом приєднання до умов договору завдяки надання відповідачем заяви-приєднання з відповідними додатками, укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за умовами п. 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Пунктом 2.2. договору визначено, що обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії. Малі непобутові споживачі можуть використовувати електричну енергію для професійної, господарської, підприємницької та іншої діяльності.
За умовами п. 5.1. вказаного вище договору, споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього договору.
Спосіб визначення ціни за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (п. 5.2. договору).
Пунктами 5.5.-5.10. договору встановлено, що ціна на електричну енергію встановлюється з дотриманням вимог, передбачених Законом України "Про ринок електричної енергії" і ПРРЕЕ. Сторони домовилися про те, що ціна на електричну енергію, сформована постачальником відповідно до методики (порядку), затвердженої регулятором, повинна бути обов`язкова для сторін з дати її введення в дію. Інформація про діючу ціну на електричну енергію постачальника має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до дати її застосування із зазначенням порядку її формування. Ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни.
Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць. Розрахунки споживача за договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (далі - спецрахунок). При цьому, споживач не обмежується у праві здійснювати оплату за договором через банківську платіжну систему, он-лайн переказ, поштовий переказ, внесення готівки через касу постачальника, та в інший не заборонений чинним законодавством спосіб. Оплата вартості електричної енергії за договором здійснюється споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок постачальника надійшла вся сума коштів. Спецрахунок постачальника зазначається у платіжних документах постачальника, у тому числі у разі його зміни. Оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем. 
Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів для отримання інформації про подання звернень, скарг та претензій щодо комерційної якості постачання електричної енергії та надання повідомлень про загрозу електробезпеки.
Умовами п. 5.11 договору визначено, що якщо споживач не здійснив оплату за договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів).
Підпунктом 7 ч. 6.1. договору сторони погодили, що споживач має право вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати організації та проведення звіряння (за необхідності із залученням постачальника послуг комерційного обліку та/або оператора системи) розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому договором та чинним законодавством порядку.
За умовами п.п. 10 п. 6.1. договору споживач має право оскаржувати будь-які несанкціоновані, неправомірні чи інші дії постачальника, що порушують права споживача, та брати участь у розгляді цих скарг відповідно до порядку, визначеного чинним законодавством та цим договором.
Споживач зобов`язався, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами договору. Безперешкодно допускати на свою територію, у свої житлові, виробничі, господарські та підсобні приміщення, де розташовані вузли обліку електричної енергії, засоби вимірювальної техніки, представників постачальника після пред`явлення ними службових посвідчень для звіряння показників фактично спожитих споживачем обсягів електричної енергії (п.п. 1, 2 п. 6.1. договору).
Розділом 7 договору визначені права і обов`язки постачальника, за умовами якого, зокрема, визначено, що постачальник має право отримувати від споживача оплату за поставлену електричну енергію та інші послуги згідно з умовами договору. При цьому, постачальник зобов`язується, зокрема, обчислювати і виставляти рахунки споживачу відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та договором.
Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з дати подання споживачем заяви-приєднання. Умови договору починають виконуватись з дати початку постачання електричної енергії, зазначеної споживачем у заяві-приєднанні (п. 13.1 договору).
Зі змісту комерційної пропозиції - додатку №3 до договору про постачання електроенергії постачальником унiверсальних послуг, яка діє з 01.09.2019 року, зокрема, вбачається, що ця пропозицiя є публiчною та пропонується для розгляду непобутовим споживачам та iншим юридичним споживачам з договiрною потужнiстю до 150 кВт., а також визначено порядок та способи оплати, відповідно до якого споживач здійснює повну поточну оплату вартостi обсягу електричної енергії очікуваного на розрахунковий перiод за формою попередньої оплати (100 % авансування). Сума попередньої оплати визначається на основi вiдомостей по обсяги очiкуваного споживання електричної енергії на вiдповiдний розрахунковий перiод (якi надаються споживачем оператору системи розподiлу) та розраховується як добуток обсягу очікуваного споживання електричної енергії на розрахунковий перiод та дiючого тарифу на електричну енергію. В разi ненадання споживачем обсяги очiкуваного споживання електричної енергії, попередня оплата визначається на пiдставi фактичних значень обсягу спожитої електричної енергії за вiдповiдний попереднiй перiод. 
Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергiю, та iнших платежів згiдно з умовами договору, з врахуванням сум попередньої оплати, здійснюється на пiдставi рахунків сформованих в електронному виглядi через веб - сервiс «Особистий кабінет», який розміщений на сайті www.khoek.ks.ua, що підтверджуєтъся належним повідомлення споживача на його е-майл адресу (електронну поштову скриньку). Дата належного повідомлення споживача є днем отримання рахунку. Рахунок формується 7-го числа мiсяця наступного за розрахунковим та має бути сплачений (будь-яким зручним способом) протягом 5-ти робочих днiв з моменту отримання. Інформування споживача про виникнення заборгованості може здійснюватись у телефонному режимi або смс-повідомленнями. Звiрка взаєморозрахунків проводиться у порядку передбаченому ПРРЕЕ.
Договiр про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги діє до 31.12.2019 року та подовжується на кожен наступний рік, якщо не пiзнiше нiж за 20 днiв до закінчення дiї договору жодна iз сторiн не iнiцiює його розірвання, але не більше, ніж до моменту припинення постачальником виконання функцій постачальника універсальних послуг. Припинення дiї договору не звільняє сторони вiд виконання зобов`язань, що виникли пiд час його дiї.
Як убачається із заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м. Херсон приєдналася до умов вказаного вище договору.
У відповідності до паспорту точки розподілу електричної енергії від 24.01.2020 року, об`єктом розподілу електричної енергії є нежитлові приміщення першого поверху, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .
Замовлені обсяги електричної енергії на 2020 рік складають 7200 кВт.-год. по 600 кВт.-год. щомісяця.
З договору оренди комунального майна міської територіальної громади від 09.08.2019 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., вбачається, що Управління комунальної власності Херсонської міської ради передало, а Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м. Херсон прийняла у строкове платне користування нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 135,5 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , розділом 9 якого визначено, що орендар зобов`язаний одночасно з укладенням чинного договору укласти договір про надання комунальних послуг орендованого приміщення з відповідними службами, в тому числі договір на постачання електричної енергії. Строк дії вказаного вище договору визначений до 09.08.2024 року.
Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 09.08.2019 року підтверджується факт реєстрації вказаного вище майна в користуванні на правах оренди у Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон.
09.08.2019 року за Актом прийняття-передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від балансоутримувача – суб`єкту підприємницької діяльності, Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради передано Фізичній особі-підприємцю Білоконь Катерині Миколаївні, м. Херсон нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 135,5 кв.м., розташовані за адресою: м. Херсон, вул. Алмазова Генерала, 37, корп. 1.
Крім того, у матеріалах господарської справи наявні рахунки на оплату отриманої відповідачем електричної енергії: від 30.04.2020 року №47006209 на суму 3  448, 99 грн., від 31.05.2020 року №47006209 на суму 7  459, 64 грн., від 30.06.2020 року №47006209 на суму 11285, 44 грн., від 31.07.2020 року №47006209 на суму 15167, 32 грн., від 31.08.2020 року №47006209 на суму 19122, 03 грн. та акти прийому-передачі електричної енергії згідно договору на постачання електричної енергії №47006209 №4, 5, 6, 7, 8.
Зі скріншоту веб-сервiсу «Особистий кабінет», який розміщений на сайті www.khoek.ks.ua апеляційним судом встановлено, що у Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон, створено особистий кабінет на вказаному вище веб-сервісі позивача.
02.09.2020 року на адресу Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон позивачем було направлено претензію № 009813, за змістом якої вбачається, що сума заборгованості, за спожиту відповідачем електроенергію складає 13521,81 грн. При цьому, відповідачу було запропоновано терміново оплатити заборгованість на розрахунковий рахунок позивача.
Також у матеріалах справи наявні докази листування відповідача з керівником дирекції ПАТ «Укрпошта», м. Херсон, начальником управління комунальної власності Херсонської міської ради щодо звільнення ХД АТ «Укрпошта» приміщення, розташованого у м. Херсоні по вул. Генерала Алмазова, 37,  корп. 1 від 10.12.2019 року; 22.10.2018 року; від 25.07.2019 року; від 03.02.2020 року; від 25.03.2020 року.
З платіжного доручення від 24.02.2020 року № 1158873 вбачається, що 24.02.2020 року Фізичною особою-підприємцем Білоконь Катериною Миколаївною, м. Херсон було сплачено 504, 07 грн. за відключення юридичного споживача від електричної мережі у ВРП до 1000 В згідно договору від 21.02.2020 року № 1158873.
На підтвердження листування з приводу не допуску інспектора для відключення електропостачання за адресою: м. Херсон, вул. Генерала Алмазова, 37, корп. 1, матеріали справи містять лист Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон від 06.11.2020 року № 66-057848-12 з додатками.
Також, у матеріалах справи наявні письмові докази, які підтверджують господарські відносини Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон та Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон у сфері надання послуг з розподілу електричної енергії.
З розрахунку заборгованості за поставлену електричну енергію, наданого позивачем, вбачається, що за Фізичною особою-підприємцем Білоконь Катериною Миколаївною, м.Херсон рахується заборгованість у розмірі 17  476,52 грн. несплата якої стала підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.
          Інших належних та допустимих доказів щодо сплати заборгованості за договором про постачання електричної енергії з боку відповідача матеріали справи не містять. Як і не містять жодних документів, які б свідчили про визнання вказаного вище договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг недійсним в цілому, чи окремих його частин; його розірвання або припинення.
          Разом з тим, факт укладення договору оренди майна, його передача відповідачу та укладення договору постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг сторонами по справі не заперечується.
           Предметом позову у справі № 923/1002/20 є наявність або відсутність підстав для стягнення з Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон суми заборгованості за поставлену Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна Компанія", м. Херсон електричну енергію у розмірі 17  476,52 грн. 
          
Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви, за якими суд апеляційної інстанції не погоджується з аргументами, викладеними скаржником в апеляційній скарзі.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї ж статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За положеннями ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
  Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
За змістом ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з ч. 1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.
Статтями 525, 526 і 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 Цивільного кодексу України).
Статтею 275 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі  ст. 714 Цивільного кодексу України  встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію споживачеві, який зобов`язаний оплатити прийняту електроенергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. До договору енергопостачання застосовуються загальні положення про договір поставки та про договір купівлі-продажу, якщо інше не встановлено законом або якщо інше не випливає із суті відносин сторін.
Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору про постачання електричної енергії споживачу встановлюється Законом України «Про ринок електричної енергії».
Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії", учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.
За змістом ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. Умови постачання електричної енергії, права та обов`язки електропостачальника і споживача визначаються договором постачання електричної енергії споживачу. У договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема, строк дії договору, умови припинення, пролонгації та розірвання договору, зокрема в односторонньому порядку споживачем у разі зміни електропостачальника, а також умови дострокового розірвання договору із зазначенням наявності чи відсутності санкції (штрафу) за дострокове розірвання договору. Жодне положення договору постачання електричної енергії споживачу не має створювати обмежень права споживача на зміну електропостачальника. Крім того, договір не може містити положення, що накладають додаткові фінансові зобов`язання на споживача, який здійснює зазначене право. В іншому разі таке положення вважається недійсним з моменту укладення договору.
Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач зобов`язаний: 1) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; 2) надавати постачальникам послуг комерційного обліку, з якими він уклав договір, доступ до своїх електроустановок для здійснення монтажу, технічного обслуговування та зняття показників з приладів обліку споживання електричної енергії; 3) дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; 4) врегулювати у порядку, визначеному кодексом систем розподілу, відносини щодо технічного забезпечення розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу.
Згідно до п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року за № 312 (далі ПРРЕЕ), на роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.
Відповідно до п. 1.2.8. ПРРЕЕ постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому та малому непобутовому споживачу, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору.
Пунктом 3.1.7. ПРРЕЕ встановлено, що договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником. У разі офіційного оприлюднення комерційної пропозиції електропостачальник не має права відмовити споживачу у приєднанні до договору на умовах цієї комерційної пропозиції, якщо технічні засоби вимірювання та обліку електричної енергії забезпечують виконання сторонами умов комерційної пропозиції. На вимогу споживача електропостачальник має надати письмовий примірник договору, підписаний з його боку. Якщо сторони досягли згоди щодо укладення договору на інших умовах, відмінних від тих, які містяться у комерційних пропозиціях, розміщених на офіційному сайті електропостачальника, договір укладається у паперовій формі. При цьому сторони можуть за взаємною згодою оформлювати додатки до договору, в яких узгоджуються організаційні особливості постачання електричної енергії. Такі додатки оформлюються у паперовій формі та підписуються обома сторонами.
Згідно пп. 23 п. 5.2.2 ПРРЕЕ електропостачальник зобов`язаний формувати комерційні пропозиції щодо продажу (споживання) електричної енергії.
Пунктом 3.2.9. ПРРЕЕ визначено, що за наявності публічних комерційних пропозицій електропостачальник розміщує на своєму веб-сайті та в центрах обслуговування споживачів бланки заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу.
Так, як було встановлено судами першої та апеляційної інстанцій в межах справи №923/1002/20 між позивачем та відповідачем по справі, шляхом приєднання до умов договору завдяки надання відповідачем заяви-приєднання з відповідними додатками, 01.02.2020 року було укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, за умовами п. 2.1. якого постачальник продає електричну енергію споживачу забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.
Вказаний вище договір було укладено між сторонами по справі у зв`язку із укладенням між відповідачем та Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон договору оренди комунального майна міської територіальної громади від 09.08.2019 року, посвідченого та зареєстрованого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Живцовою Н.М., що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 09.08.2019 року, за яким Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м.Херсон прийняла у строкове платне користування (оренду) нежитлові приміщення першого поверху, загальною площею 135,5 кв.м., розташовані за адресою: м.Херсон, вул. Алмазова Генерала, 37, корп. 1.
До того ж, 09.08.2019 року за Актом прийняття-передачі об`єкта комунальної власності міської територіальної громади від балансоутримувача – суб`єкту підприємницької діяльності, Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради було передано Фізичній особі-підприємцю Білоконь Катерині Миколаївні, м. Херсон нежилі приміщення першого поверху, загальною площею 135,5 кв.м., розташовані за адресою: м.Херсон, вул. Алмазова Генерала, 37, корп. 1.
Таким чином, Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м. Херсон, яка за вказаним вище Актом прийняла нежитлові приміщення на правах оренди від Управління комунальної власності Херсонської міської ради, фактично прийняла на себе зобов`язання з виконання умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.
В подальшому, як вбачається з матеріалів господарської справи, заявою від 24.02.2020 року скаржником до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон було направлено листа про відключення об`єкта оренди від електричної мережі та в цей же день сплачено грошові кошти з відключення юридичного споживача від електричної мережі згідно договору № 1158873 у розмірі 504 грн. 07 коп. Натомість, відключення споживача за його заявою від електричної мережі відповідальними особами Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон здійснено не було у зв`язку із не допуском останніх відповідачем до об`єкту, який знаходиться в користуванні скаржника на правах оренди, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами про недопуск від 26.03.2020 року №1511 та від 24.04.2020 року та повідомленнями про припинення розподілу електричної енергії від 02.04.2020 року.
Крім того, як встановлено колегією суддів, 27.05.2020 року Акціонерне товариство "Херсонобленерго", м. Херсон повідомило скаржника листом про припинення розподілу електричної енергії у зв`язку із зверненням постачальника про припинення електропостачання споживачу, оскільки за останнім мається наявна заборгованість за спожиту електричну енергію.
Так, ст. 6 і 627 Цивільного кодексу України передбачено свободу договору, що полягає в тому, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Необхідно зазначити, що свобода договору передбачає не лише право сторін вільно виявляти волю на вступ у договірні відносини, але включає також можливість визначати зміст договору, у тому числі і визначати способи забезпечення договірних зобов`язань та гарантії прав сторін. Саме така свобода обмежується рамками чинних нормативних актів, звичаїв ділового обороту, а дії сторін повинні відповідати вимогам розумності, добросовісності та справедливості.
Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.
Частиною 4 ст. 179 Господарського кодексу України зазначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: - вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; - примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; - типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; - договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту. Тобто Господарський кодекс України також передбачає широку свободу сторін при укладенні господарських договорів, з урахуванням того, що суб`єкти господарювання є рівними за своїм правовим статусом.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України). При цьому, законодавець передбачив, що спрямування сторін договору має презюмувати безперечне виконання договірних зобов`язань.
Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Так, з викладеного вище договору вбачається, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов спірного договору про постачання електричної енергії та узгодили між собою також умови щодо умов оплати за поставлену електричну енергію, порядку розрахунків та умови щодо повідомлення споживача про спожиту електричну енергію шляхом ознайомлення через електронний кабінет, розміщений на сайті www.khoek.ks.ua.
Відтак, з огляду на те, що постачальником у повному обсязі виконано свої господарські зобов`язання перед споживачем, останній у свою чергу повинен здійснити оплату у визначені договором або законом строки за отриманий товар.
Отже, з наявних у справі письмових доказів, з яких судовою колегією встановлено, що припинення енергопостачання відповідача по справі, яка наразі переглядається, здійснене не було з причин недопуску представників Акціонерного товариства «Херсонобленерго», м. Херсон до об`єкту відповідача, до цього періоду електропостачання надавалось у повному обсязі, договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.02.2020 року та договір про надання послуг з розподілу електричної енергії від 24.01.2020 року № 7203 розірвано, припинено чи визнано недійсними в установленому законом порядку не було, а тому, зокрема, за умовами договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.02.2020 року, Фізична особа-підприємець Білоконь Катерина Миколаївна, м. Херсон не звільнена від виконання своїх господарських зобов`язань за невиконання вказаного вище договору.
Враховуючи те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідачем у повному обсязі виконано умови щодо оплати по спірному договору постачання електричної енергії, позивач, у відповідності до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України та вказаних вище норм щодо принципів свободи договору, має право вимагати від відповідача сплати боргу.
З огляду на зазначені вище обставини, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції, викладений в оскаржуваному рішенні від 09.03.2021 року у справі №923/1002/20 щодо обґрунтованості позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонська обласна енергопостачальна Компанія", м. Херсон, а доводи скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є такими, що не підтверджені наявними у справі належними та допустимими доказами, враховуючи наступне.
Як зазначено Фізичною особою-підприємцем Білоконь Катериною Миколаївною, м.Херсон в апеляційній скарзі, електрична енергія останньою не споживалась, а споживалась третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерним товариством "Укрпошта" в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Херсон, отже, на думку скаржника, у останньої відсутнє зобов`язання щодо оплати за таку спожиту електроенергію.
Колегія суддів не погоджується із зазначеними вище доводами з огляду на те, що із наявних матеріалів господарської справи, яка переглядається, вбачається, що ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що останнім вживалися заходи щодо відновлення порушеного права користування нежитловими приміщеннями з боку третіх осіб, а саме Акціонерним товариством «Укрпошта», м. Херсон. Більш того, укладаючи з Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради, м. Херсон, договір оренди приміщення та підписуючи акт приймання – передачі, скаржниця була обізнана, або мала бути обізнана про наявність у спірному приміщенні іншої юридичної особи. Більш того, з тексту ухвали Господарського суду Херсонської області від 05.01.2021 року у справі № 923/1088/20 вбачається, що позовну заяву Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон до Акціонерного товариства "Укрпошта" в особі Херсонської дирекції Акціонерного товариства "Укрпошта", м. Херсон, третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору – Управління комунальної власності Херсонської міської ради, про зобов`язання звільнити приміщення – залишено без розгляду у зв`язку з поданням до Господарського суду Херсонської області представником позивача заяви про залишення позову без розгляду.
Отже, з огляду на встановлені судами правовідносини сторін та обставини справи, судова колегія зазначає, що твердження скаржника щодо неналежності його статусу як відповідача по даній справі відхиляється судом апеляційної інстанції.
Крім того, доводи Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м.Херсон щодо бездіяльності Акціонерного товариства "Херсонобленерго", м. Херсон також не приймаються колегією суддів як належні, оскільки останні не пов`язані з предметом спору у справі, яка переглядається.
За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з ч. 1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).
Частиною 1 ст. 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
При цьому, слід зазначити, що доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
Обов`язок доказування визначається предметом спору. За загальним правилом тягар доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.
Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, доводи Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон, викладені в апеляційній скарзі, є такими, що не спростовують наведених висновків господарського суду першої інстанції, а, відтак, підстави для скасування чи зміни судового рішення у даному випадку відсутні.
Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м. Херсон не потребує задоволення, а рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.
Керуючись ст. 129, 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Білоконь Катерини Миколаївни, м.Херсон на рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 залишити без задоволення, рішення Господарського суду Херсонської області від 09.03.2021 року у справі № 923/1002/20 – залишити без змін.
Постанова суду є остаточною і не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п. 2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя 	Г.І. Діброва	
Судді 	Н.М. Принцевська 	
 	А.І. Ярош