ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 205/891/20 (2-а/205/61/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради 
на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року 
у справі №205/891/20 (2-а/205/61/20) 
за позовом   ОСОБА_1  
до  Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Тетяни Юріївни  
третя особа: Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради     
про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- 

ВСТАНОВИВ:

06 лютого 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до  Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Тетяни Юріївни в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову ІД №00060472 від 13.01.2020  про  притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП України,  та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю скалу адміністративного правопорушення, передбаченого зазначеною нормою  в діях позивача.
Рішенням  Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 р. у справі № 205/891/20 (2-а/205/61/20) адміністративний позов    ОСОБА_1  до  Головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Тетяни Юріївни    Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволено. 
Рішення суду мотивовано тим, що згідно наданих доказів, суд не має можливості встановити факт паркування позивача на тротуарі, а отже відсутні підстави для прийняття спірної постанови про накладення  на нього  штрафу.
Не погодившись з рішенням суду, Інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 р. у справі № 205/891/20 (2-а/205/61/20), як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував надані докази, а саме фото та відмітки геолокації, розташування автомобіля позивача.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, надані в  судовому засіданні апеляційної інстанції, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги,  та зазначає:
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Т.Ю. 13 січня 2020 року постановою   накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, яке передбачено частиною 1статті 122 КУпАП, а саме: 28 листопада 2019 року о 14 год. 24 хв. транспортним засобом Volkswagen LT35, НОМЕР_1 р.н. здійснено стоянку на тротуарі (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками) за адресою: м. Дніпро, Успенська площа, 7, чим порушено вимоги пп. «б» п. 15.10 Правил.
Не погодившись з винесеною постановою позивач звернувся до суду.
Дослідивши обставин по справі, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до частини 1  статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення  передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.
Згідно із пп. «б» п.15.10 Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП. Так, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У примітці до ст.14-2 КУпАП зазначено, що режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів.
Отже, належним чином оформлені матеріали фото/відео фіксації є допустимим доказом. Разом з тим, з долучених до позовної заяви та пояснень третьої особи фотознімків, розміщених на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua із зображенням автомобіля позивача, номерний знак НОМЕР_1 , неможливо встановити, що автомобіль позивача розташований на тротуарі. 
З фотознімків вбачається лише те, що транспортний  засіб належний позивачу припаркований  біля бордюру, будь-які дорожні знаки, або інші відмітки на фото відсутні, отже суд не має можливості чітко встановити факт паркування авто саме на тротуарі. 
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що надані фотознімки зроблено таким чином, що   можливість встановлення порушення позивачем пп. «б» п. 15.10 Правил, відсутня.  Таким чином, відповідачем не доведено  належними  та допустимими доказами обґрунтованість прийняття оскаржуваної позивачем постанови про притягнення   ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності,  з огляду на що суд першої інстанції  правомірно скасував  постанову ІД №00060472 від 13.01.2020.  
Доводи апеляційної скарги повністю повторюють правове обґрунтування заперечення до адміністративного позову, що повно розглянуті та спростовані судом першої інстанції, свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи не знайшли, тому підстави для скасування рішення суду першої інстанції, відсутні.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на рішення  Ленінського районного суду м. Дніпропетровська  від  23 вересня 2020 р. у справі № 205/891/20 (2-а/205/61/20) - залишити без задоволення.
Рішення  Ленінського районного суду м. Дніпропетровська  від  23 вересня 2020 р. у справі № 205/891/20 (2-а/205/61/20) - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328, 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко