ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/866/21 Справа № 423/2673/12 	  	Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря   - Солодової І.М., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , як правонаступника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом, - 
ВСТАНОВИЛА:
У листопаді 2012 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько — ОСОБА_6 . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року. Батько позивача заповіт не залишав, а мати позивача ОСОБА_4 та брат ОСОБА_5 є його єдиними спадкоємцями першої черги, але вони відмовилися від прийняття спадщини. Позивач звернувся до нотаріальної контори з проханням видати йому свідоцтво про право на спадщину батька. Але позивачеві було відмовлено, у зв`язку з тим, що мати і брат позивача в установлений законом строк не відмовилися від прийняття спадщини. 
На підставі викладеного, позивач просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ) площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 12398.
Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року позовні вимоги задоволено. Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ) площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 12398.
В своїй апеляційній скразі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду та посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
ОСОБА_2 відповідно до ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду — залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги. 
Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 17 березня 2021 року залучено до участі у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом — ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), в якості правонаступника ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду - скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 є батьком позивача.
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , актовий запис № 11.
Встановлено, що після смерті ОСОБА_6 позивач звернувся до нотаріальної контори за оформленням спадщини, але листом державного нотаріуса було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки інші спадкоємці в установлений законом строк не відмовилися від прийняття спадщини.
Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ДП № 038931 від 07 лютого 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за МД № 12398, земельна ділянка площею 3,440 га, яка розташована на території Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, належала ОСОБА_6 .
Задовольняючи позов у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з обгрунтованності позовних вимог та положень ст. 1261 ЦК України, зокрема, посилався на те, що позивач має право на спадкування за законом, оскільки він є сином померлого ОСОБА_6 , а інші спадкоємці відмовилися від прийняття спадщини.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що ухвалене оскаржуване рішення суду безпосередньо стосується прав та інтересів ОСОБА_1 , якого не було залучено до участі у справі в якості спадкоємця першої черги.
ОСОБА_1 є рідним сином спадкодавця ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.07.1962 року (а.с. 91).
Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Колегія суддів наголошує на тому, що суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення суду, не встановив коло всіх спадкоємців після смерті ОСОБА_6 , не залучив до участі у справі апелянта, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про відмову інших спадкоємців від спадщини та задоволення позовних вимог позивача.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , як правонаступника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом.
Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1260,00 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  — задовольнити.
Заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2012 року - скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Казначеївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , як правонаступника ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом — відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 1260,00 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

Судді:                                                                  О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова